Справа № 760/15801/24
Суддя: Застрожнікова К. С.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/617/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.05.2025 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді судді Застрожнікової К.С.,

при секретарі судового засідання Комовій Д.К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області Хавила Андрія Анатолійовича, Головного управління патрульної поліції України в Київській області, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії ЕНА № 2503747 від 29.06.2024 р.,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Інспектора батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області Хавило Андрія Анатолійовича, Головного управління патрульної поліції України в Київській області, Департаменту патрульної поліції, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 2503747 від 29 червня 2024 року, яка винесена інспектором 2 взводу 2 роти батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області старшим лейтенантом поліції Хавилом Андрієм Анатолійовичем про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 510 грн. за порушення ч. 2 ст.122 КУпАП, провадження у справі закрити, а також стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ДПП на користь позивача судовий збір у розмірі 605,60 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 29 червня 2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що останній проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора. Водночас, позивач зазначає, що він здійснював рух на зелений сигнал світлофору, однак інспектор поліції не взяв його пояснення до уваги, лише зазначив, що бачив правопорушення «на власні очі». Отже, позивач вважає оскаржувану постанову безпідставною, оскільки винесена без будь-яких доказів вчинення адміністративного правопорушення, відтак підлягає скасуванню.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду та справу передано судді Застрожніковій К.С.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 липня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано позивачу десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

19.11.2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача Департаменту патрульної поліції - Романченко О.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на те, що твердження позивача, викладені у позовній заяві, є необґрунтованими, хибними та такими, що не підлягають задоволенню судом. Зазначила, що позивач не надав жодних доказів своєї тези, які б підтвердили його невинуватість у порушенні ПДР України. Водночас, відеозапис з бодікамери інспектора патрульної поліції не зберігся у зв`язку із строками зберігання відеозаписів з портативних та відео реєстраторів, який становить 30 днів. Отже, відповідно до норм чинного законодавства останній вмотивовано виніс оскаржувану постанову за ч. 2 ст.122 КУпАП. Таким чином, відповідач діяв на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Від позивача відповідь на відзив не надходила.

Відповідач - Інспектор батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області Хавило Андрій Анатолійович та Головне управління патрульної поліції України в Київській області відзив на позовну заяву у визначений строк до суду не подали.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України судовий розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 29 червня 2024 року інспектором батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області Хавилом Андрієм Анатолійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2503747 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу розміром 510 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що 29 червня 2024 року о 16 год. 11 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «TOYOTA AURIS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.е ПДР.

Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом, вважає постанову необґрунтованою та незаконною, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п.1ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. (п. 3 ч. 1ст. 288 КУпАП).

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

З гідно ч. 1ст. 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

У відповідності до ч.1ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно ч.1ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до правової позиції Верховного суду, що викладена в постанові у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016) від 30.05.2019, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Оскільки відповідач не надав суду жодних належних доказів, які достовірно підтверджують обставини порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, а саме п.8.7.3.е ПДР України, постанова ЕНА № 2503747 підлягає скасуванню.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що посадовою особою не доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Проте, із врахуванням приписів ч. 3 ст. 286 КАС України, суд не знаходить підстав для визнання постанови інспектора патрульної поліції протиправною.

Виходячи з викладеного, саме скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, дозволить ефективно захистити та відновити (за наявності порушень) права особи, яка притягується до відповідальності, що відповідає завданням адміністративного судочинства.

У зв`язку з викладеним позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині вимог, належним відповідачем за якими є Департамент патрульної поліції, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладається тягар доказування у справах про адміністративні правопорушення.

В частині вимог, заявлених до Інспектора батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області Хавила Андрія Анатолійовича, Головного управління патрульної поліції України в Київській області суд відмовляє, оскільки вказані особи не є належними відповідачами у даній категорії справ.

На підставі ч.1 ст.139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 72-78, 90, 134, 139, 241-246, 255, 257, 269, 286, 295 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Інспектора батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області Хавила Андрія Анатолійовича, Головного управління патрульної поліції України в Київській області, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії ЕНА № 2503747 від 29.06.2024 р. - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕНА № 2503747 від 29 червня 2024 року, винесену інспектором батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області Хавилом Андрієм Анатолійовичем, якою відносно ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

В іншій частині позову та в частині позовних вимог, заявлених до Інспектора батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області Хавила Андрія Анатолійовича, Головного управління патрульної поліції України в Київській області, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Шостого адміністративного апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ;

відповідач - Інспектор батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області Хавило Андрія Анатолійовича, місцезнаходження: 02000, Київська обл., с. Чайки, вул. Валерія Лобановського, 32А;

відповідач - Головне управління патрульної поліції України в Київській області.

Суддя К.С. Застрожнікова