Справа № 360/388/25
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

26 травня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/388/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність командира Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невиконанні рішення 11 регіональної військово-лікарської комісії, оформленого листом від 28 листопада 2023 року № 4693, про направлення солдата ОСОБА_1 на повторне обстеження та медичний огляд військово-лікарською комісією Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 );

- зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 виконати рішення 11 регіональної військово-лікарської комісії, оформлене листом від 28 листопада 2023 року № 4693, про направлення солдата ОСОБА_1 на повторне обстеження та медичний огляд військово-лікарською комісією Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) і видати солдату ОСОБА_1 направлення на повторне обстеження та медичний огляд військово-лікарською комісією Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) за зразком з додатку 14 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року № 402.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він з 15 листопада 2022 року по теперішній час проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія 3 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 .

17 червня 2023 року під час виконання обов`язків військової служби та захисту Батьківщини позивач отримав мінно-вибухову травму тяжкого ступеню у вигляді акубаротравми, ЗЧМТ, струсу головного мозку, опіків обличчя та передпліч з рубцями, вогнепального осколкового сліпого поранення лівого плеча та обох передпліч зі сторонніми тілами. Стан після операцій: 06 липня 2023 року ревізія, санація ран обох передпліч з частковим видаленням сторонніх тіл правого передпліччя, спроба видалення стороннього тіла (осколку) лівого передпліччя. Післятравматичний неврит лівого ліктьового та серединного нервів із сенсорними та руховими розладами, парезом правої кисті.

12 вересня 2023 року у зв`язку з отриманням позивачем мінно-вибухової травми тяжкого ступеню у вигляді акубаротравми, ЗЧМТ, струсу головного мозку, опіків обличчя та передпліч з рубцями, вогнепального осколкового сліпого поранення лівого плеча та обох передпліч зі сторонніми тілами щодо позивача проведено медичний огляд ВЛК КНП «ЧОЛ Черкаської обласної ради», за результатами якого сформовано довідку ВЛК № 2823 від 12 вересня 2023 року.

Відповідно до довідки ВЛК № 2823 від 12 вересня 2023 року позивачу встановлено діагноз та прийнято постанову військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) наступного змісту: «Двобічний коксартроз І ст., больовий симптом. Незначне порушення функції. Остеохондроз ПВХ, правобічна люмбалгія. Незначне порушення функції. Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби. Геморой ІІ ст. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Наслідки мінно-вибухової травми легкого ступеню (17 червня 2023 року) у вигляді акубаротравми, ЗЧМТ, струсу головного мозку з незначним цефалгічним синдромом, опіків полум`ям ІІА ст. -4% обличчя, шиї та обох передпліч, вогнепального осколкового сліпого поранення м`яких тканин обох передпліч зі сторонніми тілами. Стан після операцій: 06 липня 2023 року - ревізія, санація ран обох передпліч з частковим видаленням сторонніх тіл правого передпліччя, спроба видалення стороннього тіла лівого передпліччя. Післятравматична невропатія лівого ліктьового, серединного нервів із помірним больовим синдромом та незначним порушенням функції лівої кисті. Згідно з наказом № 370 від 04 липня 2007 року за ступенем тяжкості травма та поранення «легкі». Травма та поранення ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми та поранення від 18 червня 2023 року № 354, видана командиром Військової частини НОМЕР_1 )».

Також відповідно до довідки ВЛК № 2823 від 12 вересня 2023 року позивача на підставі статті 61в, 64в, 436, 75г, 78г, 23в графи II Розкладу хвороб визнано придатним до військової служби.

Не погоджуючись з таким рішенням ВЛК КНП «ЧОЛ Черкаської обласної ради», позивач звернувся із скаргою до 11 регіональної військово-лікарської комісії. У відповідь на скаргу 11 регіональна військово-лікарська комісія повідомила, що з вивченої медичної документації встановлено, що під час проведення ВЛК відносно позивача не встановлено ступінь порушення функції згідно основного діагнозу.

Для вирішення питання 11 регіональна військово-лікарська комісія просила:

командира Військової частини НОМЕР_1 направити солдата ОСОБА_1 на повторне обстеження та медичний огляд ВЛК Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 );

командиру Військової частини НОМЕР_2 відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800 (зі змінами), солдата ОСОБА_1 обстежити з подальшим медичним оглядом ВЛК з метою визначення ступеня придатності.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з рапортами щодо направлення його на повторне обстеження та медичний огляд. Разом з цим, відповідач по цей час не задовольнив рапорти позивача.

Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та просить позовні вимоги задовольнити.

Військова частина НОМЕР_1 позов не визнала, про що 1 квітня 2025 року через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» за вхідним реєстраційним № 8707/2025 подала відзив на позовну заяву від 1 квітня 2025 року б/н, в якому у задоволенні позову просить відмовити.

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що відповідно до пункту 6.1 глави 6 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 (дала за текстом Положення № 402), направлення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) на медичний огляд проводиться прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище.

Обов`язково направляються на медичний огляд ВЛК військовослужбовці у випадках, визначених пунктом 1.10 глави 1 та пунктом 6.4 глави 6 розділу ІІ Положення № 402, а також при прийнятті на військову службу за контрактом, призначення на посади національного персоналу до багатонаціональних органів військового управління, у разі вирішення питання щодо залишення військовослужбовця на військовій службі понад граничний вік, що передбачено Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року № 170. В інших випадках потребу (доцільність) у направленні на медичний огляд ВЛК визначає командування військової частини за результатами медичного огляду та динамічного спостереження за військовослужбовцем медичною службою частини.

Службовим розслідуванням за фактом неповернення з лікування солдата ОСОБА_2 встановлено, що військовослужбовець 10 жовтня 2023 року вибув на стаціонарне лікування з Військової частини НОМЕР_1 і з того часу до підрозділу не повернувся. Встановлено, що в цей період військовослужбовець перебував у ряді лікувальних закладів, а також в періодах між лікуванням був відсутній на службі без поважних причин з 30 грудня 2023 року по 9 січня 2024 року, з 4 лютого 2024 року по 6 лютого 2024 року, з 29 лютого 2024 року по 3 березня 2024 року, з 15 травня 2024 року по 24 листопада 2024 року, а також з 1 січня 2025 року.

Оскільки з моменту вибуття на лікування солдат ОСОБА_3 до Військової частини НОМЕР_1 не повертався, у командування Військової частини НОМЕР_1 не було об`єктивної можливості розглянути питання про видачу позивачу направлення для повторного обстеження та медичного огляду військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_2 . При перебуванні військовослужбовця за межами Військової частини НОМЕР_1 розгляд питання про направлення військовослужбовця на проходження обстеження та медичного огляду ВЛК належить до компетенції інших установ та їх посадових осіб. Для розгляду питання про видачу направлення Військовою частиною НОМЕР_1 позивачу належало прибути до розташування Військової частини НОМЕР_1 . Однак, як зазначено вище, військовослужбовець до розташування підрозділу не прибував.

З огляду на вищезазначене, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 3 березня 2025 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 24 березня 2025 року про відкриття провадження в адміністративній справі визначено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); відмовлено у залученні до участі у справі Військової частини НОМЕР_2 як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Дослідивши матеріали справи у змішаній формі, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) є учасником бойових дій, з 14 вересня 2022 року по теперішній час проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , про що свідчать посвідчення учасника бойових дій від листопада 2023 року серії НОМЕР_4 , видане Управлінням персоналу штабу Військової частини НОМЕР_5 , військовий квиток серії НОМЕР_6 від 13 вересня 2022 року, витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14 вересня 2022 року № 18 та довідка Військової частини НОМЕР_1 від 4 вересня 2023 року № 2110.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 12 вересня 2023 року № 2823, складеної Військово-лікарською комісією Комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», солдату ОСОБА_1 проведено медичний огляд; встановлено діагноз та прийнято постанову військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва):

двобічний коксартроз І ст., больовий симптом. Незначне порушення функції. Остеохондроз ПВХ, правобічна люмбалгія. Незначне порушення функції. Захворювання, ні, не пов`язане з проходженням військової служби;

геморой ІІ ст. Захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби;

наслідки мінно-вибухової травми легкого ступеню (17 червня 2023 року) у вигляді акубаротравми, ЗЧМТ, струсу головного мозку з незначним цефалгічним синдромом, опіків полум`ям ІІА ст.-4% обличчя, шиї та обох передпліч, вогнепального осколкового сліпого поранення м`яких тканин обох передпліч зі сторонніми тілами. Стан після операцій: 6 липня 2023 року - ревізія, санація ран обох передпліч з частковим видаленням сторонніх тіл правого передпліччя, спроба видалення стороннього тіла лівого передпліччя. Післятравматична невропатія лівого ліктьового, серединного нервів із помірним больовим синдромом та незначним порушенням функції лівої кисті. Згідно з наказом від 4 липня 2007 року № 370 за ступенем тяжкості травма та поранення «легкі». Травма та поранення так, пов`язані із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми та поранення від 18 червня 2023 року № 354 видана командиром Військової частини НОМЕР_1 );

на підставі статті 61в, 64в, 43б, 75г, 78г, 23в графи II Розкладу хвороб позивача визнано придатним до військової служби.

Не погодившись з висновком військово-лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», позивач звернувся зі скаргою до 11 регіональної військово-лікарської комісії.

Листом від 28 листопада 2023 року № 4693, направленим на адресу позивача, відповідача та Військової частини НОМЕР_2 , НОМЕР_7 регіональна військово-лікарська комісія просила для встановлення ступіня порушення функції згідно з основним діагнозом, командира Військової частини НОМЕР_1 направити солдата ОСОБА_1 на повторне обстеження та медичний огляд військово-лікарською комісією Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ); а командира Військової частини НОМЕР_2 відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800 (зі змінами), солдата ОСОБА_1 обстежити з подальшим медичним оглядом військово-лікарською комісією з метою визначення ступеня придатності.

Рапортами від 8 лютого 2024 року, від 14 квітня 2024 року, від 24 липня 2024 року позивач просив надати йому направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією та інші необхідні документи.

Листом від 18 липня 2024 року № 8371 Військова частина НОМЕР_1 відповіла на рапорт позивача, в якому зазначила, що посадовими особами медичної служби Військової частини НОМЕР_1 вдруге розглянуто рапорт на проходження ВЛК військовослужбовця за призовом по мобілізації солдата ОСОБА_1 , що надійшов до військової частини 15 липня 2024 року. Позивачу вже надано відповідь на рапорт, надісланий від імені адвоката Тоботи Юлії Сергіївни, по суті відповіді зміни відсутні. Посадові особи медичної служби військової частини вповноважені направити солдата ОСОБА_1 на проходження військово-лікарської комісії, але лише після закінчення лікування і надання медичних документів та виписки за результатами лікування з КНП «Черкаська міська реабілітаційно-оздоровча поліклініка « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якій солдат ОСОБА_1 зараз знаходиться. У разі якщо солдат ОСОБА_1 вже закінчив лікування в цьому лікувальному закладі, відповідач запропонував надати виписку і повідомити причину неповернення в частину після лікування.

Листом від 24 серпня 2024 року № 10314 Військова частина НОМЕР_1 відповіла на скаргу позивача щодо бездіяльності командування, в якому серед іншого зазначила, що посадові особи медичної служби військової частини вповноважені направити солдата ОСОБА_1 на проходження військово-лікарської комісії, але після повернення до розташування підрозділу і надання медичних документів, які підтверджують перебування на лікуванні з 22 лютого 2024 року і дотепер.

Листом від 18 жовтня 2024 року № 13154 Військова частина НОМЕР_1 відповіла на скаргу позивача щодо бездіяльності командування, в якому серед іншого зазначила, що військова частина не надає медичну допомогу та будь-які направлення на лікування/ВЛК і т.д. військовослужбовцям, які незаконно відсутні у військовій частині. З моменту надання довідки про перебування на лікуванні від 27 лютого 2024 року позивач не надав жодних медичних документів, які б підтверджували його перебування на лікуванні, і до розташування військової частини не повертався. Наразі, через те, що позивач не виходить на зв`язок і не надає ніяких медичних документів, останнього подано в СЗЧ. До моменту повернення з СЗЧ в розташування підрозділу військова частина не вповноважена розглядати питання про видання позивачу направлення на ВЛК. Посадові особи медичної служби військової частини вповноважені направити солдата ОСОБА_1 на проходження військово-лікарської комісії, але після повернення до розташування підрозділу і надання медичних документів, які підтверджують перебування на лікуванні з 22 лютого 2024 року і дотепер.

Згідно з вимогами статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року № 608, наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 9 березня 2025 року № 1853 «Про призначення службового розслідування за фактом неповернення з лікування солдата ОСОБА_4 », комісією у складі: голова комісії: старший офіцер відділення психологічної підтримки персоналу Військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_5 ; члени комісії: начальник групи контролю бойового стресу Військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_6 ; начальник фінансово-економічної служби - головний бухгалтер Військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_7 ; офіцер групи з`ясування обставин, причин та умов вчинення правопорушень Військової частини НОМЕР_1 молодший лейтенант ОСОБА_8 ; заступник командира 1 механізованого батальйону з психологічної підтримки персоналу Військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_9 , проведено службове розслідування з метою уточнення причин і умов неповернення з лікування до Військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_10 , який зарахований в розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 , а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення, про що свідчить витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 25 березня 2025 року № 1585 «Про результати службового розслідування за фактом неповернення з лікування солдата ОСОБА_4 ».

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 25 березня 2025 року № 1585 «Про результати службового розслідування за фактом неповернення з лікування солдата ОСОБА_4 »:

15 жовтня 2024 року о 09:00 год. під час перевірки особового складу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 , що зарахований в розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 , командиром 52 запасної роти Військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_11 встановлено, що солдат ОСОБА_3 не прибув після лікування до пункту дислокації в місті Звягель Житомирської області;

військовослужбовець не надав медичні документи про перебування на лікуванні, на телефонні дзвінки (тел. НОМЕР_8 ) не відповідав. Місце знаходження було не відомо. Пошукові заходи позитивного результату не дали;

на час вибуття солдата ОСОБА_2 на лікування з Військової частини НОМЕР_1 зброя військовослужбовця залишилася в підрозділі;

10 жовтня 2023 року солдат ОСОБА_3 вибув на стаціонарне лікування в Комунальне некомерційне підприємство «Черкаська міська реабілітаційно-оздоровча поліклініка «Астра»;

з 12 жовтня 2023 року по 29 грудня 2023 року проходив стаціонарне лікування у відділенні реабілітації в Комунальному некомерційному підприємстві «Черкаська міська реабілітаційно-оздоровча поліклініка «Астра»;

з 10 січня 2024 року по 23 січня 2024 року проходив стаціонарне лікування в КНП «Третя міська лікарня швидкої медичної допомоги»;

з 26 січня 2024 року по 31 січня 2024 року проходив стаціонарне лікування в Комунальному некомерційному підприємстві «Черкаський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Черкаської обласної ради»;

з 1 лютого 2024 року по 3 лютого 2024 року проходив стаціонарне лікування в медичному центрі МПП Фірма «Реабілітація» (ортопедія ОСОБА_12 );

з 7 лютого 2024 року по 21 лютого 2024 року проходив стаціонарне лікування в Комунальному некомерційному підприємстві «Черкаський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Черкаської обласної ради»;

з 22 лютого 2024 року по 27 лютого 2024 року проходив стаціонарне лікування в Комунальному некомерційному підприємстві «Черкаська міська реабілітаційно-оздоровча поліклініка «Астра»;

з 4 березня 2024 року по 13 травня 2024 року проходив стаціонарне лікування в Комунальному некомерційному підприємстві «Черкаська міська реабілітаційно-оздоровча поліклініка «Астра»;

з 25 листопада 2024 року по 31 грудня 2024 року знаходився на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Черкаська міська реабілітаційно-оздоровча поліклініка «Астра»;

інформація отримана засобом інтернет застосунком для обміну повідомленнями whatsapp від солдата ОСОБА_2 ;

станом на дату завершення службового розслідування до підрозділу не прибув, його місцезнаходження невідоме;

таким чином солдат ОСОБА_3 без попереднього повідомлення (дозволу) відповідних командирів (начальників) не повернувся після завершення лікування до Військової частини НОМЕР_1 та незаконно відсутній на військовій службі в періоди між лікуванням: з 30 грудня 2023 року по 9 січня 2024 року, з 4 лютого 2024 року по 6 лютого 2024 року, з 29 лютого 2024 року по 3 березня 2024 року, з 15 травня 2024 року по 24 листопада 2024 року, з 1 січня 2025 року по теперішній час (більше трьох діб), а тому в діях військовослужбовця містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України.

Періоди перебування позивача на лікуванні (окрім періодів з 26 січня 2024 року по 31 січня 2024 року та з 22 лютого 2024 року по 27 лютого 2024 року) також підтверджуються наданими позивачем медичними документами.

Отже, починаючи з 10 жовтня 2023 року по цей час позивач у зв`язку з проходженням лікування та не поверненням до розташування Військової частини НОМЕР_1 на час вирішення справи по суті перебуває у самовільному залишенні військової частини.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

В подальшому, Законами України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, від 22 травня 2022 року № 2263-IX, від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, від 2 травня 2023 року № 3057-IX, від 27 липня 2023 року № 3276-ІХ, від 8 листопада 2023 року № 3429-ІХ, від 6 лютого 2024 року № 3564-IX, від 8 травня 2024 року № 3684-ІХ, від 23 липня 2024 року № 3891-ІХ, від 29 жовтня 2024 року № 4024-ІХ, від 15 січня 2025 року № 4220-ІХ, від 16 квітня 2025 року № 4356-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено відповідні Укази Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, від 7 листопада 2022 року № 757/2022, від 6 лютого 2023 року № 58/2023, від 1 травня 2023 року № 254/2023, від 26 липня 2023 року № 452/2023, від 6 листопада 2023 року № 734/2023, від 5 лютого 2024 року № 49/2024, від 6 травня 2024 року № 271/2024, від 23 липня 2024 року № 469/2024, від 28 жовтня 2024 року № 740/2024, від 14 січня 2025 року № 26/2025, від 15 квітня 2025 року № 235/2025, якими строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 годин 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 годин 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 годин 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 05 годин 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 10 лис

Станом на дату розгляду справи воєнний стан та загальна мобілізація в Україні триває.

Відповідно до статті 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, затверджено Положення № 402.

Відповідно до пункту 1.1 глави 1 «Загальні положення» розділу І «Основи організації військово-лікарської експертизи» Положення № 402 це Положення визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, визначеними у главі 2 цього розділу. Це Положення поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з абзацом першим пункту 1.1 глави 1 «Загальні положення» розділу II «Медичний огляд» Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.

Обов`язково проводиться медичний огляд госпітальними (гарнізонними) ВЛК військовослужбовців для визначення ступеня придатності до військової служби: військовослужбовців, у яких за результатами медичного обстеження діагностовано захворювання (наслідки травми, поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють непридатність до військової служби (абзаци перший, сьомий пункту 1.10. глави 1 «Загальні положення» розділу II «Медичний огляд» Положення № 402).

За приписами пункту 6.1 глави 6 «Медичний огляд військовослужбовців» розділу II «Медичний огляд» Положення № 402:

направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, слідчим, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням (абзац перший);

прямі начальники від командира окремої частини, йому рівних та вище мають право направляти підпорядкованих військовослужбовців на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби виключно за рекомендацією лікаря закладу охорони здоров`я (установи), у разі виявлення у військовослужбовця під час обстеження або лікування захворювань, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), що можуть зумовлювати непридатність до військової служб (абзац другий);

також направлення військовослужбовців на медичний огляд ВЛК прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище проводиться у випадках, визначених Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153, та Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року № 170, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 травня 2009 року за № 438/16454 (абзац третій);

керівники органів управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, за потреби, направляють на медичний огляд ВЛК військовослужбовців, які за вироком суду засуджені до тримання в дисциплінарному батальйоні або до кримінального покарання у вигляді арешту (абзац четвертий).

Відповідно до пункту 6.2 глави 6 «Медичний огляд військовослужбовців» розділу II «Медичний огляд» Положення № 402:

на військовослужбовців, які направляються на медичний огляд ВЛК, подаються:

направлення із зазначенням військового звання, прізвища, ім`я та по батькові, дати народження, місяця та року призову (прийняття) на військову службу, ТЦК та СП, яким призваний у Збройні Сили України (колишнього СРСР), попереднього діагнозу та мети огляду (направлення на огляд може бути підписане начальником штабу (від начальника штабу полку та вище) або начальником кадрового органу (від начальника управління роботи з особовим складом об`єднання та вище) із посиланням на рішення відповідного командира (начальника). Зразок направлення наведено в додатку 14. Направлення на медичний огляд ВЛК, видане військовослужбовцю, обов`язкове до виконання;

медична книжка;

посвідчення особи (військовий квиток);

фотокартка 3 х 4 см без головного убору - при амбулаторному огляді;

службова характеристика для проведення медичного огляду військово-лікарською комісією (зразок заповнення якої наведено в додатку 15). У тексті характеристики наводиться інформація щодо освіти військовослужбовця, який ВВНЗ і коли закінчив, навчання в інших навчальних закладах, у тому числі закордонних, особливостей проходження військової служби, служби за кордоном, у складі національного персоналу, національного контингенту, військових місіях, участі у бойових діях тощо, обов`язково зазначається думка командування військової частини щодо фізичного стану, фактичної працездатності військовослужбовця, виконання ним своїх службових обов`язків за станом здоров`я та можливість подальшого проходження ним військової служби на займаній посаді, призначення на посаду з меншим обсягом обов`язків, на нижчу посаду тощо;

медична характеристика (у медичній характеристиці обов`язково зазначають інформацію про захворюваність військовослужбовця, результати медичних оглядів ВЛК (при вступі у ВВНЗ, відрядженні за кордон, у миротворчі місії, під час служби у спецспорудах тощо), втрату працездатності за станом здоров`я за останні три роки та думку начальника медичної служби військової частини щодо можливості подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на займаній посаді за станом здоров`я).

Службова та медична характеристики обов`язково надаються у мирний час у разі направлення військовослужбовця на медичний огляд командиром військової частини за місцем проходження ним військової служби, та в особливий період - у випадках повторного направлення військовослужбовця на медичний огляд командиром військової частини з метою визначення ступеню придатності до військової служби протягом 12 місяців з дня закінчення попереднього медичного огляду, а також у випадках направлення на медичний огляд військовослужбовців із захворюваннями психіки та поведінки. В інших випадках надання службової та медичної характеристик не обов`язкове.

Крім того:

на осіб, які направляються на огляд з приводу поранень, травм, контузій, каліцтв, одержаних у період проходження ними військової служби, - оригінал або належним чином засвідчена копія довідки про обставини одержання травми (поранення, контузії, каліцтва);

на військовослужбовців - учасників бойових дій, миротворчих місій, ліквідації наслідків аварії на ядерних об`єктах, розмінування об`єктів народного господарства - відповідні посвідчення, витяги із особових справ, інші довідкові матеріали (допускається надання ксерокопій указаних документів, завірених відповідними посадовими особами та гербовою печаткою військової частини (закладу)).

Згідно з абзацом першим пункту 6.4 глави 6 «Медичний огляд військовослужбовців» розділу II «Медичний огляд» Положення № 402 у разі виявлення під час обстеження або лікування у закладі охорони здоров`я (установі) у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють непридатність до військової служби, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи) на підставі подання начальника (керівника) лікувального відділення, в якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис у медичній карті стаціонарного (амбулаторного) хворого (медичній книжці), який завіряється підписом начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи).

Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення № 1153/2008), яке визначає порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з виконанням громадянами військового обов`язку в запасі.

Згідно з пунктом 4 розділу I «Загальна частина» Положення № 1153/2008 громадяни, які вступили на військову службу за контрактом або за призовом, складають Військову присягу на вірність Українському народу в порядку, визначеному Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України.

Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV (далі Статут внутрішньої служби ЗСУ), визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Статтею 11 підрозділу «Загальні обов`язки військовослужбовців» Статуту внутрішньої служби ЗСУ передбачено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, які перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, не допускати порушень, пов`язаних із дискримінацією за ознакою статі, сексуальним домаганням, насильством за ознакою статі, правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості;

бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Частина перша статті 260 підрозділу «Лікувально-профілактичні заходи» Статуту внутрішньої служби ЗСУ передбачає, що на стаціонарне лікування та/або реабілітацію у сфері охорони здоров`я поза розташуванням військової частини військовослужбовці направляються в порядку направлення пацієнтів до закладів охорони здоров`я за висновком лікаря військової частини, а для надання допомоги у разі виникнення невідкладного стану за відсутності лікаря - черговим фельдшером (санітарним інструктором) медичного пункту з одночасним доповіданням про це начальникові медичної служби і черговому військової частини. За необхідності, з огляду на стан здоров`я військовослужбовця, хворі доставляються до лікувальних закладів у супроводі медичного працівника (фельдшера, санітарного інструктора тощо).

У разі направлення на лікування та/або реабілітацію у сфері охорони здоров`я поза розташуванням частини військовослужбовці повинні бути одягнені відповідно до пори року і мати при собі номер електронного направлення (а в разі відсутності технічної можливості виписування направлень в електронній формі - направлення в паперовій формі), медичну книжку, документ, який посвідчує особу, необхідні особисті речі, атестат на продовольство, довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) і медичну характеристику, а в разі вибуття на лікування та/або реабілітацію у сфері охорони здоров`я за межі гарнізону - додатково атестат на речове і грошове забезпечення, проїзні документи до місця розташування лікувального закладу і назад (частина друга статті 260 підрозділу «Лікувально-профілактичні заходи» Статуту внутрішньої служби ЗСУ).

Згідно з статтею 261 підрозділу «Лікувально-профілактичні заходи» Статуту внутрішньої служби ЗСУ про прибуття військовослужбовців, яких направлено до військового закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування, начальник військового закладу охорони здоров`я зобов`язаний у той самий день повідомити командира військової частини, з якої вони прибули, а про військовослужбовців, які прибули з інфекційними захворюваннями, - також найближчий санітарно-епідеміологічний заклад охорони здоров`я. Військовослужбовці, які захворіли в період відпустки або відрядження, на стаціонарне лікування направляються начальниками відповідних органів управління Служби правопорядку в гарнізонах або керівниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до статті 262 підрозділу «Лікувально-профілактичні заходи» Статуту внутрішньої служби ЗСУ начальник військового закладу охорони здоров`я зобов`язаний за п`ять днів до виписки військовослужбовців повідомити про це командира військової частини, з якої вони прибули. У день виписки із військового закладу охорони здоров`я військовослужбовцям видаються відповідні документи і вони самостійно (якщо не прибув супроводжуючий із військової частини) направляються до військової частини, з якої прибули. Після повернення до військової частини і доповіді безпосередньому командирові (начальникові) військовослужбовці направляються до медичного пункту військової частини, де здають медичні документи; інші документи здаються сержантові із матеріального забезпечення (старшині) роти.

Отже, після виписки із закладу охорони здоров`я військовослужбовець самостійно має повернутися до військової частини, в якій проходить військову службу, і здати до медичного пункту військової частини відповідні медичні документи.

Матеріалами справи підтверджено, що як станом на час звернення до суду, так і станом на час вирішення справи позивач не повернувся з лікувального закладу до Військової частини НОМЕР_1 .

Неприбуття позивача до військової частини після виписки із закладу охорони здоров`я обумовлює відсутність повноважень у командира Військової частини НОМЕР_1 на видачу позивачу направлення для повторного обстеження та медичного огляду військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_2 . Таке направлення може бути здійснено відповідачем за умови повернення позивача до Військової частини НОМЕР_1 .

Під час обстеження або лікування у закладі охорони здоров`я (установі) військовослужбовець направляється на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи) на підставі подання начальника (керівника) лікувального відділення, в якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис у медичній карті стаціонарного (амбулаторного) хворого (медичній книжці), який завіряється підписом начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи).

Отже, у межах спірних правовідносин відсутня оскаржувана бездіяльність командира Військової частини НОМЕР_1 та правові підстави для зобов`язання останнього видати позивачу направлення на повторне обстеження та медичний огляд військово-лікарською комісією Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) за зразком з додатку 14 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року № 402.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).

Разом з тим, обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності жодним чином не нівелює обов`язку позивача довести суду ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підсумовуючи викладене, зважаючи на встановлені судом обставини та нормативне регулювання спірних правовідносин, суд встановив, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, тому вимоги позивача є безпідставними та в їх задоволенні належить відмовити.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач як військовослужбовець на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду цього спору.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_9 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.І. Чернявська