Справа № 367/738/25
Суддя: Білогруд О. О.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/738/25
Провадження №2-а/367/85/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

22 травня 2025 року місто Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі головуючого судді Білогруд О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

у с т а н о в и в:

у січні 2025 року представником позивача адвокатом Возним М.В. в інтересах ОСОБА_1 подано до суду вказану позовну заяву. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 02.01.2025 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 ухвалено стосовно нього постанову № 9 у справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП), якою накладено на нього штраф у сумі 17 000,00 гривень. Зазначає, що постанова мотивована тим, що громадянин ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 у визначений час (16.10.2024 об 11:00) за повісткою № 272779, тому військовозобов`язаний порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП. Вказану постанову позивач отримав 02.01.2025 під час відвідування ІНФОРМАЦІЯ_2 в Київській області. ОСОБА_1 зазначає, що під час бесіди зі старшим лейтенантом ОСОБА_3 було складено Протокол № 9 про адміністративне правопорушення та роз`яснено зміст статті 63 Конституції України і повідомлено, що розгляд справи відбудеться 02.01.2025 о 15:00 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 в Київській області в кабінеті № 11. Після розгляду справи позивач отримав повістку № 272779, яка була повернута поштою з причини неможливості вручення її адресату, копію протоколу № 9 про адміністративне правопорушення від 02.01.2025 та постанову від 02.01.2025 № 9 у справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП. Разом з тим позивач зазначає, що він є співробітником - диспетчером з відпуску готової продукції Промислово-будівельної групи « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ПАТ «Завод будівельних виробів-1», яке відповідно до наказу від 03.10.2024 №1032 Міністерства розвитку громад і територій України «Про визначення приватного акціонерного товариства «Завод будівельних виробів-1» визнано критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період» та таким, що відповідає критеріям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 № 76 (із змінами), Критеріям визначення підприємств, установ і організацій, які мають важливе значення для національної економіки у галузях транспорту, поштового зв`язку, будівництва та енергоефективності в особливий період, затверджених наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 24.04.2023 № 303, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.05.2023 за № 721/39777. Разом з тим, Відповідно до Повідомлення про бронювання військовозобов`язаного, сформованого на Єдиному порталі державних послуг «Дія», за результатами бронювання за заявою № 8494 позивачу надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 11 місяців до 03.10.2025. З огляду на викладене, позивач вважає постанову від 02.01.2025 № 9, ухвалену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 в Київській області підполковником ОСОБА_2 , про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого у частиною третьою статті 210-1 КУпАП, незаконною, а тому просить суд її скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями вказану справу передано судді Білогруд О.О. Ухвалою судді від 22.01.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

17.03.2025 через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 не визнає позов ОСОБА_1 у справі № 367/738/25 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню виходячи з такого. Позивач зазначає, що повістку № 272779 він не отримував, що виключає склад та подію адміністративного правопорушення в його діях, однак, повістку № 272779 було сформовано за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. При цьому, сам Позивач не заперечує правильність зазначення адреси свого місця проживання в повістці, на яку і було направлено повістку № 272779 - АДРЕСА_1 . Відповідно до відомостей сервісу «Трекінг» АТ «Укрпошти» щодо рекомендованого поштового відправлення №705, яким позивачу надсилалася повістка № 272779, «одержувач відсутній за вказаною адресою», про що проставлено відмітку 12.10.2024, що є належним підтвердженням оповіщення Позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 . За таких обставин представник відповідача вважає, що дії ІНФОРМАЦІЯ_2 з притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови є правомірними та обґрунтованими. Виходячи з викладеного, просив суд відмовити ОСОБА_1 у позові до ІНФОРМАЦІЯ_2 у справі № 367/738/25 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, розгляд справи проводити без участі представника відповідача.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (частина шоста статті 77 КАС України).

На підставі частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 250 КАС України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення (повне чи скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Судом встановлено, що 04.10.2024 посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 складено повістку № 272779 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса АДРЕСА_1 , мета виклику: для уточнення даних (а.с.8).

З копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 , долученої до позовної заяви, та відповіді Ірпінської міської ради зареєстрованим місцем проживання позивача є: АДРЕСА_1 (а.с.14 (зворот), 23).

02.01.2025 офіцером ІНФОРМАЦІЯ_7 складено протокол №9 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, про те, що ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_8 у визначений час, а саме 16.10.2024 об 11:00 відповідно до повістки № 272779. Копія вказаного протоколу, долучена позивачем до позовної заяви, у розділі «пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності» містить відмітку «з правопорушенням не згоден» (а.с.7). Копія вказаного протоколу, долучена представником відповідача до відзиву: у тому ж розділі містить відмітку «з правопорушенням згоден» (а.с.38).

Т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 02.01.2025 прийнято постанову № 9 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-КУпАП (а.с.6) на підставі протоколу від 02.01.2025 №9 (а.с.7, 39).

Згідно опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення № 705 ОСОБА_5 04.10.2025 направлено повістку № 272779 на адресу: АДРЕСА_1 (а.с.41, 41 (зворот)). Згідно відомостей з офіційного веб-сайту АТ «УкрПошта» за трекінгом № 705 поштове повідомлення, яке прибуло до відділення адреса 08.10.2024 не вручено адресату у зв`язку з тим, що 12.10.2024 «одержувач відсутній на вказаною адресою» (а.с.42).

Відповідно до повідомлення про бронювання ОСОБА_1 , який займає посаду диспетчера з відпуску готової продукції ПРАТ «Завод будівельних виробів-1», надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 11 (одинадцять) місяців до 03.10.2025 (а.с.11, 13), оскільки вказане підприємство є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період (а.с.9-10).

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення складу та події адміністративного правопорушення, а також законність та обґрунтованість ухвалення постанови притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Стаття 6 КАС України передбачає, що суд при вирішенні справ керується принципом верховенства права, відповідно до якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та актуальністю змісту і спрямованості діяльності держави.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до частини першої статті 210-1 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно з частиною третьою статті 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, стаття 210-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в тому числі в особливий період.

Дана норма є бланкетною та відсилає до іншого законодавства, яке зокрема регулює порядок проведення мобілізації.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон № 3543-ХІІ) громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно з частиною третьою статті 22 Закону № 3543-ХІІ під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Відповідно до пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є:

- день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідно до пункту 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (зі змінами) (далі - Правила №270) Рекомендовані листи з позначкою "Повістка ТЦК" під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК". Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК", працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за зазначеною адресою", яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Згідно з абзацом 5 частини першої статті 1 Закон № 3543-ХІІ особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022 на території України введено воєнний стан з 24.02.2022, який триває і досі. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 2105-IX від 03.03.2022 затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №65/2022 «Про загальну мобілізацію», яким оголошено проведення загальної мобілізації, яка триває і досі.

Відповідно до частини дев`ятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ) щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

18.05.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024. Абзацом четвертим підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Тобто, правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим постановами Кабінету Міністрів України №921 від 07.12.2016 та від 30.12.2022 № 1487.

За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях чи бездіяльності відповідного складу правопорушення. Відповідно до статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

У силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягається до відповідальності тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок про те, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного суду від 20.05.2020 справа №524/5741/16-а).

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 74 КАС України).

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, повісткою № 272779 визначено з`явитися ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_9 16.10.2024 об 114:00 для уточнення даних, яку було направлено засобами потового зв`язку на адресу: АДРЕСА_1 .

Підставою для прийняття оскаржуваної постанови від 02.01.2025 стало неприбуття позивача ОСОБА_1 , як військовозобов`язаного, належним чином повідомленого до ІНФОРМАЦІЯ_2 у вказану дату.

При цьому, судом враховується, що обов`язок військовозобов`язаного з`явитися за викликом до відповідного ТЦК та СП встановлено не повісткою, а законом (висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2022 у справі № 300/1263/22).

Вказане відправлення із повісткою про виклик повернулося ІНФОРМАЦІЯ_9 з довідкою про причини повернення у якій зазначено, що «адресат відсутній за вказаною адресою».

Як було зазначено, пунктом 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

Крім того, Правилами №270 визначено, що рекомендовані листи з позначкою "Повістка ТЦК" під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК". Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК", працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за зазначеною адресою", яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

При цьому, як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у справі №800/547/17 від 25.04.2018: «направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним».

Судом встановлено, що сформована повістка була направлена 04.10.2024 на адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 рекомендованим листом з описом вкладення до рекомендованого поштового відправлення за № 705, що підтверджується долученими до відзиву на позовну заяву додатками, а саме копією опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення, роздруківкою трекінгу Укрпошти за номером № 705.

Як вбачається з роздруківки трекінгу відстеження поштового відправлення за номером 705, 08.10.2024 воно прибуло до відділення, 12.10.2024 працівниками Укрпошти проставлено відмітку «одержувач відсутній за вказаною адресою» та повернено відправнику. 23.10.2024 вказане відправлення із повісткою про виклик повернулося до відправника.

Матеріали справи містять підтвердження, що повістку надіслано ОСОБА_1 на адресу зареєстрованого місця проживання, а в подальшому з відміткою «одержувач відсутній за вказаною адресою» повернуто відправнику.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що оскаржувана постанова від 02.01.2025 ухвалена уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_9 про притягнення ОСОБА_1 є законною, стягнення накладено в межах санкції статті та з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення, а наявні докази підтверджують обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про те, що протокол №9 ним було підписано в стресовому стані, то судом враховується, що відмітки, які містяться у копіях протоколів, наданих як ним самим , так і відповідачем, свідчать про те, що позивачу було забезпечено право подати свої зауваження, заперечення на протокол. Крім того, з позовної заяви убачається, що наявність протиріч у мобільному застосунку «Резерв+» ОСОБА_5 стало відомо у грудні, на той момент він мав відстрочку від мобілізації, а тому він мав можливість реалізувати своє право на отримання правничої допомоги, а також бути впевненим, що його мобілізовано бути не може. Додаткових відомостей ним зазначено не було, а тому твердження позивача про те, що протокол і постанову ним було підписано у стресовому стані, окремою підставою для визнання оскаржуваної постанови незаконною бути не може.

Щодо тверджень позивача про те, що оскаржувана постанова є незаконною у зв`язку з тим, що він є заброньованим працівником судом зауважується таке. Як встановлено судом і підтверджено матеріалами справи відповідно до повідомлення про бронювання військовозобов`язаному ОСОБА_1 , 1993 року народження, надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Відомості щодо дати отримання відстрочки відсутні. Однак з указаного повідомлення також убачається, що оскільки відстрочку надано строком на 11 (одинадцять) місяців до 03.10.2025, то датою її отримання є листопад 2024 року. Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_10 під час формування (04.10.2024) повістки про виклик на 16.10.2025 для уточнення відомостей достеменно не було і не могло бути відомо про те, що позивач ОСОБА_1 має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, тобто він є заброньованим, а тому вказаний довід судом не приймається як підстава для ухвалення рішення про визнання постанови від 02.01.2025 незаконною. Також відсутність у відповідача підстав для виклику ОСОБА_1 для уточнення даних, зокрема, і в разі наявності статусу «заброньованого» не спростовує обов`язку позивача з`явитися за повісткою у визначені в ній дату, час та місце, який встановлений статтею 22 Закону №3543-XII, невиконання якого тягне за собою, передбачену частиною третьою статті 210-1 КУпАП відповідальність.

Не тільки органи держави влади, підприємства, установи та організації, незалежно від форм власності, зокрема всі територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, а і громадяни України, зокрема військовозобов`язані громадяни України, повинні неухильно виконувати Закони України та підзаконні нормативно-правові акти, що стосуються мобілізації та проходження військової служби.

З огляду на викладене, встановлені в ході розгляду справи обставини, у своїй сукупності свідчать про обґрунтованість та законність оскаржуваної постанови, а тому у задоволені позовних вимог слід відмовити.

Оскільки у задоволені позовних вимог позивачу ОСОБА_1 відмовлено, то судові витрати у виді судового збору, понесені ним при зверненні до суду залишаються за ним.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 126, 152-1, 255, 258, 279-1, 288, 289 КУпАП, статтями 5, 15, 72-77, 79, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в :

у задоволенні позовних вимог позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 22.05.2025.

Суддя О.О. Білогруд