Справа № 260/3256/24
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2025-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/3256/24 пров. № А/857/22914/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року (прийняте у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Ужгороді суддею Ващиліним Р. О.) у справі № 260/3256/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2024 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із вказаним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у відношенні до ОСОБА_1 щодо відмови нарахувати та виплати одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби із врахуванням щомісячного фіксованого розміру індексації;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби із врахуванням щомісячного фіксованого розміру індексації, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач протиправно провів розрахунок та виплату одноразової грошової допомоги без урахування індексації грошового забезпечення.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року позов задоволено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржила Військова частина НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка вважає, що рішення суду першої інстанції, прийняте за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідності висновків, викладених в рішенні суду, фактичним обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального та процесуального права. Тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у позові відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення уже є виплачена позивачу. Відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України на індексацію також нарахована ця допомога. Разом з тим, оскаржуване рішення, включає в себе весь об`єм уже виплаченої грошової допомоги, а також добавляє до неї новий розмір індексації, жодних уточнень (звуження матеріально-правової вимоги) шляхом вказівки, що нарахування і виплата повинні бути здійснені тільки на індексацію, яку зобов`язано відповідача нарахувати за рішенням суду, або з урахуванням уже виплачених сум в позовних вимогах не має. Проте суд першої інстанції не звернув на це увагу і зобов`язав повторно військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Також вказує, що відсутні правові підстави для компенсації податку з доходів фізичних осіб.

Крім того зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Суд апеляційної інстанції відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби України, зокрема, у спірний період у складі ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі НОМЕР_2 прикордонний загін).

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону старшого лейтенанта ОСОБА_1 , помічника начальника відділу начальника групи адміністративно-юрисдикційної діяльності відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 (тип Б), звільненого з військової служби у відставку наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 12.10.2022 № 742-ОС, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 19 жовтня 2022 року.

Таким наказом, серед іншого, вирішено виплатити старшому лейтенанту ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільнені з військової служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 11 повних календарних років служби.

Вважаючи протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення в належному розмірі із 01.03.2018 року по 19.10.2022 року з урахуванням базового місяця березень 2018 року, ОСОБА_1 оскаржив таку в судовому порядку.

Так, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.09.2023 у справі № 260/7563/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону щодо не нарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплаті індексації грошового забезпечення в належному розмірі за період з 01 березня 2018 року по 19 жовтня 2022 року з урахуванням базового місяця березень 2018 року та абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Зобов`язано НОМЕР_2 прикордонний загін вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 19 жовтня 2022 року - березень 2018 року та застосуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

На виконання вказаного рішення суду ОСОБА_1 було виплачено індексацію грошового забезпечення за спірний період. Вказана обставина сторонами визнається та не є предметом доказування.

01 квітня 2024 року представник ОСОБА_1 надіслав на адресу НОМЕР_2 прикордонного загону адвокатський запит, в якому, серед іншого, просив повідомити про донарахування позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби із врахуванням щомісячного фіксованого розміру індексації, передбаченого рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.09.2023 № 260/7563/23, а у разі не проведення такого просив здійснити відповідні виплати.

За результатами розгляду такого запиту листом НОМЕР_2 прикордонного загону № 09/4135-24-Вих від 10.04.2024 у задоволенні порушеного питання було відмовлено. При цьому зазначено, що індексація не є складовою грошового забезпечення, яка включається для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати одноразової грошової допомоги при звільнення з врахуванням індексації його грошового забезпечення, ОСОБА_1 звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції покликався на те, що бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування індексації грошового забезпечення є протиправною. При цьому суд також дійшов висновку, що позивач має право на компенсацію податку з доходів фізичних осіб.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не здійснення перерахунку та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2017 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення та усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення передбачених згідно норм Закону № 2011-XII, за останньою штатною посадою старшого офіцера відділу напрямків управління територіальної оборони оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яку займав позивач під час проходження військової служби та зобов`язання відповідача здійснити такий перерахунок та виплату, колегія суддів зазначає таке.

Як вже зазначалось вище, на виконання рішення суду відповідачем здійснено нарахування та виплату позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2017 рік. Проте, вказану компенсацію виплачено без врахування індексації грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди.

При визначенні складу грошового забезпечення, з якого обчислюється грошова компенсація за невикористані дні додаткової відпустки, суд виходить з такого.

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Частиною 2 статті 15 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, право на одноразову допомогу при звільненні позивач набув, що не заперечується відповідачем.

Спірним питанням є включення до складу грошового забезпечення військовослужбовців, яке повинно включатися при обрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні індексації грошового забезпечення.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (в редакції, що діяла на день видання наказу про виплату грошового забезпечення) від 07.11.2007 № 1294 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Згідно статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Таким чином, індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною сум, для розрахунку одноразової грошової допомоги.

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Колегія суддів зазначає, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців.

Враховуючи наведене, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» містить відсилочну норму, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення одноразової грошової допомоги при звільнення не регулюється положеннями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Водночас, незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Проаналізувавши наведені норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в силу положень ст.9 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» індексація є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця і повинна включатися до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Отже, індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.03.2020 у справі № 820/5286/17.

Стосовно вимоги про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні із врахуванням індексації з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, колегія суддів зазначає таке.

Пунктом 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15 січня 2004 року передбачено, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Згідно пункту 3 цього Порядку виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України Про податок з доходів фізичних осіб.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку № 44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Таким чином, належна до виплати позивачу одноразова грошова допомога відноситься до виплат, право на які позивач набув у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, а тому вищенаведений Порядок в спірному випадку підлягає застосуванню.

У частині дотримання позивачем строків звернення до суду із розглядуваним позовом колегія суддів зазначає таке.

Відповідно частин першої, другої, третьої, п`ятої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як видно з матеріалів справи, у березні 2024 року на виконання рішення суду ОСОБА_1 виплачено індексацію грошового забезпечення за спірний період. Вказана обставина сторонами визнається та не є предметом доказування.

01 квітня 2024 року представник ОСОБА_1 надіслав на адресу НОМЕР_2 прикордонного загону адвокатський запит, в якому, серед іншого, просив повідомити про донарахування позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби із врахуванням щомісячного фіксованого розміру індексації, передбаченого рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.09.2023 № 260/7563/23, а у разі не проведення такого просив здійснити відповідні виплати.

За результатами розгляду такого запиту листом НОМЕР_2 прикордонного загону № 09/4135-24-Вих від 10.04.2024 у задоволенні порушеного питання було відмовлено.

До суду із цим позовом ОСОБА_1 звернувся 07.05.2024, тобто в межах місячного строку з моменту коли він дізнався про порушення своїх прав

Відтак, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду враховує доводи скаржника про те, що одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення уже виплачена позивачу. Разом з тим, оскаржуване рішення, включає в себе весь об`єм уже виплаченої грошової допомоги, а також добавляє до неї новий розмір індексації, жодних уточнень (звуження матеріально-правової вимоги) шляхом вказівки, що нарахування і виплата повинні бути здійснені тільки на індексацію, яку зобов`язано відповідача нарахувати за рішенням суду, або з урахуванням уже виплачених сум в позовних вимогах не має. Проте суд першої інстанції не звернув на це увагу і зобов`язав повторно військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в цій частині рішення суду необхідно змінити.

Отже, попри правильне по суті вирішення справи, з огляду на доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, наявні підстави для зміни оскаржуваного рішення.

Згідно із пунктом четвертим частини першої статті 317 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (частина четверта статті 317 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов переконання, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив цей публічно-правовий спір, проте встановлені обставини у справі дають підстави суду апеляційної інстанції змінити рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 229, 242, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328 КАС, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) задовольнити частково.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року у справі № 260/3256/24 змінити, доповнивши абзац третій його резолютивної частини словами «з урахуванням уже виплачених сум».

У решті рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року у справі № 260/3256/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин