Справа № 240/2069/23
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову в зміні способу і порядку виконання судового рішення)

27 травня 2025 року м. Житомир справа № 240/2069/23

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Шимоновича Р.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву про встановлення або зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 року адміністративний позов - задоволено частково.

Позивач звернувся до суду із заявою, у якій просить змінити спосіб і порядок виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року у справі № 240/2069/23 від 31.08.2023 року, шляхом зміни резолютивної частина рішення в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 разової, як особі з інвалідністю 2-ї групи внаслідок війни, недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком (в розмірі 11 566,00 грн.), з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю 2-ї групи внаслідок війни, недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком (в розмірі 11 566,00 грн.), з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Від представника відповідача на подану заяву надійшли заперечення, в яких просить відмовити у її задоволенні, оскільки зміна способу виконання призведе до зміни рішення суду по суті.

Суд вважає за можливе розглянути подану заяву у письмовому провадженні на підставі ч. 9 ст. 205, ч. 2 ст. 378 КАС України.

Розглянувши заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України далі -КАС України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відтак, поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке стосується виконавчого провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій виконавцем відповідно до закону України "Про виконавче провадження". Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Тобто, зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

При цьому, суд при розгляді питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення може змінити спосіб та порядок виконання рішення лише у виняткових випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016(далі - Закон №1404-VIII) за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до п. 33 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного і місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2021 №845, у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника. У разі встановлення боржнику відповідних бюджетних асигнувань після передачі до Казначейства документів та відомостей орган Казначейства здійснює заходи, спрямовані на безспірне списання коштів з рахунків боржника, визначені цим Порядком.

Норми цього пункту не застосовуються до безспірного списання з боржника за видатками, які фінансуються з місцевих бюджетів відповідно до Бюджетного кодексу України, та у разі, коли стягувачами є особи, визначені у частині другій статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Так, в обґрунтування поданої заяви заявник вказав, що прийняте у даній справі рішення не виконується.

Суд, проаналізувавши наявні матеріали справи, обґрунтування поданої заяви та позицію відповідача (боржника) з приводу заяви про заміну способу виконання рішення, дійшов наступного висновку.

За змістом заперечень на подану заяву відслідковується, що на виконання рішення суду боржником нараховано стягувачу кошти у сумі 11 566,00 грн., з урахуванням попередньо виплаченої суми та інформацію про невиплачені кошти (потребу) надано Пенсійному фонду України шляхом включення до реєстру судових рішень, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України підсистеми "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (ІКІС ПФУ).

З огляду на що, слід відмітити, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідно фінансування не може вважатися невиконанням рішення за відсутності поважних причин.

Таким чином з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області в межах наданих повноважень вжито усіх можливих заходів для виконання даного рішення суду, зокрема нараховано заборгованість стягувачу у розмірі 11 566,00 грн., та направлено звернення до Пенсійного фонду України про виділення додаткових коштів для погашення заборгованості за судовими рішеннями, які обліковуються в Реєстрі.

При цьому, суд зауважує, що приписи ст. 378 КАС України передбачають зміну чи встановлення порядку чи способу виконання рішення, яке було ухвалено судом у справі, а саме резолютивної частини рішення, яке містить висновки суду по суті позовних вимог, у зв`язку з чим, суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Натомість, обставини викладені у заяві представника стягувача не обґрунтовують доцільність і необхідність зміни способу та порядку виконання рішення суду.

Як вже відмічалося, частина судового рішення по справі №240/2069/23 виконана, а інша буде виконана в порядку черговості в межах наявних бюджетних призначень відповідача.

Невиконання відповідачем судового зобов`язання в частині виплати коштів через відсутність у нього відповідних бюджетних призначень в розумінні ч. 3 ст. 378 КАС України не свідчить про неможливість виконання судового рішення та не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку його виконання, оскільки ця виплата буде виконана при надходженні коштів із Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 23 Бюджетного кодексу України від 08 липня 2010 року № 2456-VI, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме: взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України та здійснення видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України; (п.20, 29 ч.1ст.116 Бюджетного кодексу України).

Також суд звертає увагу, що зобов`язання відповідача вчинити певні дії і стягнення з відповідача грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом при ухваленні рішення та передбачають відмінний механізм виконання судових рішень.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 27.02.2023 по справі №340/6875/21.

Аналіз викладено дає підстави для висновку, що змінивши спосіб виконання такого рішення із зобов`язання провести нарахування та виплату суми на списання конкретної суми такої виплати, відбудеться зміна рішення по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про зміну способу і порядку виконання судового рішення по даній справі.

Керуючись статтями 243, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу або порядку виконання рішення суду рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 в адміністративній справі № 240/2069/23 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Р.М.Шимонович