Справа № 560/6459/25
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6459/25
РІШЕННЯ

іменем України

26 травня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши адміністративну справу за позовом Товарства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління 525" до Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради про визнання протиправним та скасування наказу та рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товарство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління 525" звернулось в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовом до Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради, в якому просить:

- визнати протиправним за скасувати наказ Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради () від 16 квітня 2025 року № 139 "Про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва";

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради від 17 квітня 2025 року за номером А081943403, реєстраційний номер в ЄДЕССБ MU01:2719-3900-9033-2013, яким відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне Управління 525" у наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок, кадастрові номери :02:005:0003 та :02:005:0002, на об`єкт будівництва: "Реконструкція приміщення для працівників стоянки та ремонту автомобілів під багаторівневий паркінг з вбудованими закладами комерційного призначення" за адресою: Хмельницька область, місто Хмельницький, вул. Проскурівського Підпілля, 112А;

- зобов`язати Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради (код СДРПОУ 26381710) видати Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне Управління 525" () містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкту будівництва: "Реконструкція нежитлової споруди з добудовою нежитлового приміщення" за адресою: Хмельницька область, місто Хмельницький, вул. Проскурівського Підпілля, 112А на земельних ділянках з кадастровими номерами: :02:005:0003 та :02:005:0002 за заявою реєстраційний номер 01-29-13395-25 від 15 квітня 2025 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління 525" на праві користування належать земельні ділянки площею 0,3138 га з кадастровим номером :02:005:0003 та 0,3462 га з кадастровим номером :02:005:0002, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вулиця Проскурівського підпілля, 112-А. З метою реалізації права на реконструкцію існуючого об`єкта нерухомого майна (приміщення для працівників стоянки та ремонту автомобілів загальною площею 81,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 040) на зазначених земельних ділянках, позивачем було подано відповідачу заяву щодо надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва "Реконструкція приміщення для працівників стоянки та ремонту автомобілів під багаторівневий паркінг з вбудованими закладами комерційного призначення по вул. Проскурівського Підпілля, 112А в м. Хмельницькому". Однак, рішенням Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради від 17 квітня 2025 року за номером А081943403, реєстраційний номер в ЄДЕССБ MU01:2719-3900-9033-2013 та наказом № 139 від 16 квітня 2025 року відповідачем відмовлено у наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянках. У рішенні про відмову та наказі підставою відмови зазначено: "відповідно до частини 4 статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а саме: невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні". Представник позивача вказує, що товариством надано повний перелік необхідних документів визначених частиною третьою статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" для отримання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва. У той же час, відмова відповідача щодо невідповідності намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, на думку позивача, є незаконною, оскільки в ній не наведено обґрунтувань невідповідності намірів позивача забудови земельної ділянки, які б не відповідали вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Також, позивач звертає увагу, що відповідач всупереч вимогам Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" не довів невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, відповідно були відсутні правові підстави для відмови у наданні позивачу містобудівних умов і обмежень для проектування об`єкта будівництва.

Ухвалою суду від 23 квітня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

30.04.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача, в якому останній вказував на правомірність відмови у видачі містобудівних умов та обмежень, у зв`язку з чим просив залишити позов без задоволення. Вказує, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 15.04.2025 року, в якій замовник просив надати містобудівні умови та обмеження для проєктування об`єкта будівництва: "Реконструкція будівлі, приміщення для працівників стоянки та ремонту автомобілів під багаторівневий паркінг з вбудованими закладами комерційного призначення по вул.Проскурівського підпілля, 112А в м. Хмельницькому". Замовник разом із заявою щодо отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для проектування об`єкта будівництва надав відповідачу документи у відповідності до переліку, визначеного ч. 3 ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Відповідачем було опрацьовано подану заяву замовника і додані до неї матеріали та в межах повноважень прийнято наказ № 139 від 16.04.2025 року "Про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва: "Реконструкція будівлі, приміщення для працівників стоянки та ремонту автомобілів під багаторівневий паркінг з вбудованими закладами комерційного призначення по вул. Проскурівського підпілля, 112А у м.Хмельницькому". Відмова була обґрунтована відповідачем та викладена у формі наказу управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради, що узгоджується з висновками Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року у справі №361/3476/17. Рішення про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень для забудови земельних ділянок із кадастровими номерами :02:005:0003, :02:005:0002 прийнято управлінням за допомогою Реєстру будівельної діяльності, що цілком відповідає вимогам Закону "Про регулювання містобудівної діяльності". Так у рішенні про відмову (реєстраційний номер документу в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва MU01:2719-3900-9033-2013) визначено, що управління відмовляє у видачі містобудівних умов та обмежень відповідно до частини 4 статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а саме: невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Вказує, що відповідно до креслення 5 "Схема Проєктних планувальних обмежень "Коригування (внесення змін) генерального плану м.Хмельницький" дані земельні ділянки з кадастровими номерами :02:005:0003, :02:005:0002 відносяться до території, на якій заборонено будівництво планованого об`єкта ділянки знаходяться в охоронній зоні об`єктів природно-заповідного фонду, де планувальні обмеження визначаються згідно із Законом України "Про природно-заповідний фонд України". А також згідно із викопіювання з Плану червоних ліній магістральних вулиць земельні ділянки, на яких планується будівництво об`єкта по вул. Проскурівського підпілля 112А, знаходяться в червоних лініях. Отже, наміри замовника ТОВ "Будівельно-монтажне управління 525" щодо забудови земельних ділянок із кадастровими номерами :02:005:0003, :02:005:0002 не відповідають вимогам чинної на час виникнення спірних правовідносин містобудівної документації на місцевому рівні.

Ухвалою суду від 06 травня 2025 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління 525" про зміну (збільшення) позовних вимог у справі № 560/6459/25 - повернуто без розгляду.

Представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління 525" 07 травня 2025 року подано до суду заяву, в якій просить відповідно до ч. 1 ст. 47, п. 5 ч. 1 ст. 240 КАС України вимоги позивача про стягнення усіх судових витрат у справі на його користь залишити без розгляду.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління 525" на праві користування належать земельні ділянки площею 0,3138 га з кадастровим номером :02:005:0003 та 0,3462 га з кадастровим номером :02:005:0002, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вулиця Проскурівського підпілля, 112-А.

Відповідно до Рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 249 від 09.02.1995 року, Хмельницькій обласній організації Всеукраїнської спілки автомобілістів України за актом прийому-передачі від 22.03.1995 року, затвердженим Головою Хмельницької міської Ради народних депутатів, було безкоштовно передано у власність автомобільну стоянку по вулиці Котовського (нині Проскурівського підпілля), 112-А. Автостоянка введена в експлуатацію, має металеву огорожу, благоустроєну асфальтову територію площею 6805 кв.м., прожекторну лінію освітлення, приміщення для працівників стоянки та ремонту автомобілів.

Земельні ділянки, за адресою: м. Хмельницький, вул. Проскурівського підпілля, 112а, на якій розташовано зазначену автостоянку передані у користування із земель комунальної власності на підставі договору оренди від 17.06.2003 року, укладеного між Хмельницькою обласною організацією Всеукраїнської спілки автомобілістів України та Хмельницькою міською Радою.

Цільове призначення земельних ділянок з кадастровими номерами :02:005:0003, :02:005:0002 по вул. Проскурівського підпілля, 112А в м.Хмельницькому площею 0,3138 га та 0,3462 га - 03.10 Для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; функціональне призначення - знаходиться у території комунальних об`єктів згідно з документом: Коригування (внесення змін) генерального плану м.Хмельницького.

За даними Плану зонування м. Хмельницького, затвердженого рішенням №25 5 сесії Хмельницької міської ради від 30.03.2011 земельні ділянки з кадастровими номерами :02:005:0003, :02:005:0002 розташовані в зоні: К-1, яка виділена для забезпечення правових умов формування територій для розміщення об`єктів складування і розподілу товарів. В дану зону включені склади, криті і відкриті бази, гаражі, стоянки, а також магазини дрібнооптової, роздрібної торгівлі та супутні об`єкти обслуговування, підприємства, що надають деякі види виробничих послуг. Таким чином, наміри забудови позивача відповідають зонуванню м. Хмельницького та містобудівній документації на місцевому рівні.

З метою реалізації права на реконструкцію існуючого об`єкта нерухомого майна (приміщення для працівників стоянки та ремонту автомобілів загальною площею 81,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 040) на земельних ділянках з кадастровими номерами :02:005:0003, :02:005:0002, позивачем було подано відповідачу заяву щодо надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва "Реконструкція приміщення для працівників стоянки та ремонту автомобілів під багаторівневий паркінг з вбудованими закладами комерційного призначення по вул. Проскурівського Підпілля, 112А в м. Хмельницькому".

До заяви позивачем було додано пакет документів, серед яких: витяг з Державного реєстру речових прав (індексний номер витягу 414375495); витяг з Державного реєстру речових прав (індексний номер витягу ); копія договору оренди землі №00331 від 09.02.2012; копія Додаткової угоди №42/02 про поновлення договору оренди землі №00331 із внесеними змінами до договору №592/02 від 25.05.2015, №1141 від 10.05.2016, №142/02 від 14.04.2020, №198/02 ід 30.05.2024, №489/02 від 31.10.2024; копія Договору суборенди земельних ділянок б/н від 08.11.2024; копія Договору про внесення змін від 13.02.2025 до договору суборенди земельних ділянок б/н від 08.11.2024 (копії додаються) нежитлової споруди з добудовою нежитлового приміщення №6465; витяг з Державного реєстру речових прав (індексний номер 421939461) про державну реєстрацію права власності на будівлю площею 81.1 кв.м. по вул.Проскурівського підпілля 112-А; нотаріально посвідчена заява ГО "Всеукраїнська спілка автомобілістів" (власника будівлі) про згоду на проведення реконструкції будівлі по вул.Проскурівського підпілля, 112А, в м.Хмельницькому; викопіювання з топографо-геодезичного плану м. Хмельницького 1:2000; містобудівний розрахунок на об`єкт назва об`єкта "Реконструкція будівлі, приміщення для працівників стоянки та ремонту автомобілів під багаторівневий паркінг з вбудованими закладами комерційного призначення по вул.Проскурівського підпілля, 112А у м.Хмельницькому".

Відповідач зазначає, що ним було опрацьовано подану заяву замовника і додані до неї матеріали та в межах повноважень прийнято наказ № 139 від 16.04.2025 року "Про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва: "Реконструкція будівлі, приміщення для працівників стоянки та ремонту автомобілів під багаторівневий паркінг з вбудованими закладами комерційного призначення по вул.Проскурівського підпілля, 112А у м.Хмельницькому".

При цьому, рішення про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень для забудови земельних ділянок із кадастровими номерами :02:005:0003, :02:005:0002 прийнято управлінням за допомогою Реєстру будівельної діяльності. Так у рішенні про відмову (реєстраційний номер документу в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва MU01:2719-3900-9033-2013) визначено, що управління відмовляє у видачі містобудівних умов та обмежень відповідно до частини 4 статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а саме: невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Позивач не погоджується з рішенням відповідача про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень та наказом № 139 від 16 квітня 2025 року, вважає їх необгрунтованими та протиправними, тому звернувся до суду із позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 6 частини 1статті 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється, зокрема, шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

За визначенням 41 цього Закону державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України "Про основи містобудування" державний контроль у сфері містобудування здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, органами місцевого самоврядування та іншими уповноваженими на це державними органами.

Отже, відповідно до зазначених норм, на органи державного архітектурно-будівельного контролю покладено обов`язок контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон № 3038-VI) встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

За визначенням п. 8 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Статтею 6 Закону № 3038-VI передбачено, що до уповноважених органів містобудування та архітектури належать органи, визначені у ст. 13 Закону України № 687-XIV від 20.05.1999р. "Про архітектурну діяльність", до яких належать органи державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема, виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Приписами ст.13 Закону України № 687-XIV від 20.05.1999р. "Про архітектурну діяльність" передбачено, що до уповноважених органів містобудування та архітектури належать: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері архітектури; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері архітектури; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань архітектури; структурні підрозділи обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій з питань архітектури; виконавчі органи сільських, селищних, міських рад з питань архітектури.

Орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань архітектури, структурні підрозділи обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій підконтрольні і підзвітні відповідним органам виконавчої влади в межах, передбачених законом.

Органи місцевого самоврядування здійснюють свою діяльність у сфері містобудування та архітектури відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Згідно ч.ч. 2 та 3 ст. 8 Закону № 3038-VI планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку.

Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

Відповідно до ст. 26 Закон № 3038-VI забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.

Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 3-1) отримання права на виконання підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених цим Законом; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 4-1) державна реєстрація спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва та майбутній об`єкт нерухомості у випадках, визначених законом; 4-2) проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів (крім об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об`єктів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування); 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом та прийнятий в експлуатацію у випадках, визначених цим Законом, об`єкт (його складову).

Згідно з ч. 1 ст. 29 Закону № 3038-VI основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону № 3038-VI фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки), до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію - у разі, якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці - у разі, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);

3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним (ч. 3 ст. 29 Закону № 3038-VI).

Отже, з системного аналізу наведених норм слідує те, що МУО є складовою вихідних даних, отримання яких є необхідною умовою для набуття власниками земельних ділянок або землекористувачами права на забудову земельної ділянки. МУО є видом містобудівної документації та визначають комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва, дотримання яких є обов`язковим для всіх суб`єктів містобудівної діяльності.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.08.2018р. у справі № 445/765/16-а, від 27.02.2019р. у справі № 809/721/18, від 10.10.2019р. у справі № 260/1499/18, від 20.02.2020р. у справі № 813/52/13-а.

Нормами ч.4 ст.29 Закону № 3038-VI визначені підстави для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, а саме:

1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;

2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;

3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень з обґрунтуванням підстав такої відмови надається у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.

Із змісту вказаної норми слідує, що Законом № 3038-VI встановлений вичерпний перелік підстав, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні МУО. У такому випадку відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється наявність однієї або декількох підстав, визначених Законом для відмови, із розкриттям їх змісту.

Вказану позицію висловив Верховний Суд у рішенні від 06.07.2023р. у справі № 160/3882/22.

Судом встановлено, що відповідачем було відмовлено у наданні позивачу містобудівних умов та обмежень, виходячи з п. 3 ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а саме у зв`язку з невідповідністю намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

При цьому, суд звертає увагу, що вказане рішення не містить конкретних підстав, які слугували для його прийняття.

У той же час, під час розгляду даної справи, судом з даного відповідачем відзиву, було встановлено, що невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні полягає у тому, що земельні ділянки із кадастровими номерами із кадастровими номерами :02:005:0003, :02:005:0002 знаходяться в охоронній зоні об`єктів природно-заповідного фонду, де планувальні обмеження визначаються згідно із Законом України "Про природно-заповідний фонд України". А також, вказані земельні ділянки на яких планується будівництво об`єкта по вул. Проскурівського підпілля 112А, знаходяться в червоних лініях.

Так, суд встановив, що відповідно до креслення 5 "Схема Проєктних планувальних обмежень "Коригування (внесення змін) генерального плану м. Хмельницький" затвердженого рішенням позачергової 23 сесії Хмельницької міської ради від 29.12.2022 року № 6, земельні ділянки з кадастровими номерами :02:005:0003, :02:005:0002, які належать позивачу на праві користування, віднесені до охоронної зони об`єктів природно-заповідного фонду.

Водночас суд звертає свою увагу на те, що формування земельних ділянок з кадастровими номерами :02:005:0003, :02:005:0002 та встановлення їх категорії та цільового призначення, відбулося значно раніше, аніж було прийнято рішення позачергової 23 сесії Хмельницької міської ради від 29.12.2022 року № 6 про затвердження "Коригування (внесення змін) генерального плану м. Хмельницький", згідно з якими ці земельні ділянки було віднесено до охоронної зони об`єктів природно-заповідного фонду.

Так, відповідно до Рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 249 від 09.02.1995 року, Хмельницькій обласній організації Всеукраїнської спілки автомобілістів України за актом прийому-передачі від 22.03.1995 року, затвердженим Головою Хмельницької міської Ради народних депутатів, було безкоштовно передано у власність автомобільну стоянку по вулиці Котовського (нині Проскурівського підпілля), 112-А. Автостоянка введена в експлуатацію, має металеву огорожу, благоустроєну асфальтову територію площею 6805 кв.м., прожекторну лінію освітлення, приміщення для працівників стоянки та ремонту автомобілів.

Таким чином, автостоянка передавалась та використовується як цілісний майновий комплекс - господарський об`єкт із закінченим циклом надання послуг з відповідального збереження автотранспортних засобів.

Земельні ділянки, за адресою: м. Хмельницький, вул. Проскурівського підпілля, 112а, на якій розташовано зазначену автостоянку передані у користування із земель комунальної власності на підставі договору оренди від 17.06.2003 року, укладеного між Хмельницькою обласною організацією Всеукраїнської спілки автомобілістів України та Хмельницькою міською Радою.

Відтак, оскільки земельні ділянки, які перебувають у користуванні позивача, відносяться до категорії земель - землі житлової та громадської забудови та мають цільове призначення - 03.10 для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку, вони можуть бути використані для реконструкції існуючого об`єкта нерухомого майна приміщення для працівників стоянки та ремонту автомобілів, під багаторівневий паркінг з вбудованими закладами комерційного призначення.

Окрім цього, за даними Плану зонування м. Хмельницького, затвердженого рішенням №25 5 сесії Хмельницької міської ради від 30.03.2011 земельні ділянки з кадастровими номерами :02:005:0003, :02:005:0002 розташовані в зоні: К-1, яка виділена для забезпечення правових умов формування територій для розміщення об`єктів складування і розподілу товарів. В дану зону включені склади, криті і відкриті бази, гаражі, стоянки, а також магазини дрібнооптової, роздрібної торгівлі та супутні об`єкти обслуговування, підприємства, що надають деякі види виробничих послуг. Таким чином, наміри забудови позивача відповідають зонуванню м. Хмельницького та містобудівній документації на місцевому рівні.

Верховний Суд у постанові від 02.12.2021 у справі №640/23893/19 звертав увагу на той факт, що "цільове призначення земельної ділянки (категорія земель та певний вид використання земельної ділянки в межах відповідної категорії земель)" в розумінні Земельного кодексу України та "функціональне призначення території" в розумінні Генерального плану міста, як містобудівної документації, розробленої відповідно до містобудівного законодавства та державних будівельних норм, не є тотожними і однорідними поняттями в регулюванні земельних правовідносин, оскільки в межах певної функціональної території міста, визначеної містобудівною документацією, зокрема Генеральним планом міста, можуть бути різні цільові призначення земельних ділянок.

За змістом постанови Верховного Суду від 21.02.2022 у справі 826/1732/18 обов`язковим є використання земельної ділянки за її цільовим призначенням навіть в разі встановлення нового функціонального призначення, якщо це відбулося вже після набуття права власності на землю.

Положення Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Цивільного кодексу України, відповідно до яких забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства, а власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення, мають вищу юридичну, ніж рішення органу місцевого самоврядування про затвердження Генерального плану міста.

Відповідно до частини 3 статті 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Таким чином, вирішуючи цей спір, належить застосовувати положення Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Цивільного кодексу України, як акти вищої юридичної сили.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.11.2021 у справі №815/1373/18.

Щодо твердження відповідача, що земельні ділянки, на яких планується будівництво об`єкта по вул. Проскурівського підпілля 112А, знаходяться в червоних лініях, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 18 Закону України "Про автомобільні дороги" складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування.

Межі вулиці за її шириною визначаються "червоними лініями". Розташування будь-яких об`єктів, будівель, споруд або їх частин у межах "червоних ліній" вулиці не допускається.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" що червоні лінії - визначені в містобудівній документації щодо пунктів геодезичної мережі межі існуючих та запроектованих вулиць, доріг, майданів, які розділяють території забудови та території іншого призначення.

Відповідно до ст. ст. 17,19 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" Генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території

Детальний план визначає червоні лінії та лінії регулювання забудови.

Відповідно до планів червоних ліній міські ради та їх виконавчі органи в межах повноважень, визначених законом, вирішують питання вибору, вилучення (викупу), надання у власність або користування (оренду) земельних ділянок, встановлюють на відповідній території єдині умови та обмеження використання земель, визначених для містобудівних потреб.

До червоних ліній прив`язуються межі ділянок, на яких ведеться розмежування прилеглих територій чи будівництво споруд. Для визначення положення червоної лінії слід керуватися топо-геодезичною підосновою масштабу 1:2000, візуальними обстеженнями та документальними матеріалами раніше виконаних відводів ділянок фізичним і юридичним власникам.

Розміщення і будівництво наземних об`єктів житлово-цивільного, промислового призначення та інших капітальних споруд, окрім об`єктів транспорту та інженерних мереж, у межах червоних ліній вулиць забороняється.

При визначенні положення червоної лінії слід враховувати, що червона лінія не може змінювати своє положення в залежності від положення земельних ділянок окремих власників. Тому при проектуванні червоної лінії слід враховувати положення капітальних споруд, прокладання підземних, наземних та надземних комунікацій, існуюче розташування зелених насаджень. В зв`язку з цим при проектуванні червоної лінії з метою вирівнювання її можливі випадки з вилученням у одних власників частини їх територій і прирізанням їх до інших власників. Розмір між двома червоними лініями однієї вулиці чи площі має бути таким, щоб між ними можна було розмістити проїзну частину , тротуари, зелені насадження з можливістю нормативного прокладання інженерних мереж.

За змістом п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" план зонування території (зонінг) - це містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

За приписами ч.ч. 1-4 ст. 18 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів, та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації. Зонування території здійснюється з дотриманням зокрема таких вимог: 1) урахування попередніх рішень щодо планування і забудови території; 2) виділення зон обмеженої містобудівної діяльності; 3) відображення існуючої забудови територій, інженерно-транспортної інфраструктури, а також основних елементів планувальної структури територій; 4) урахування місцевих умов під час визначення функціональних зон; 5) установлення для кожної зони дозволених і допустимих видів використання територій для містобудівних потреб, умов та обмежень щодо їх забудови.

Частиною 8 ст. 18 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що план зонування території затверджується на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:005:0003, :02:005:0002, які перебувають у користуванні позивача, відносяться до категорії земель землі житлової та громадської забудови з 2011 року. А тому, рішення сорок другої сесії Хмельницької міської ради №87 від 17.06.2020 року, в частині затвердження містобудівної документації "План червоних ліній магістральних вулиць м. Хмельницький" із зазначенням земельних ділянок з кадастровими номерами :02:005:0003, :02:005:0002, як таких, що знаходяться в червоних лініях порушує право позивача на вільне розпорядження та користування земельними ділянками та об`єктами нерухомості, які розташовані на них.

Окрім того, із наявного у матеріалах справи викопоіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000 судом встановлено, що земельні ділянки на яких позивач планує здійснювати забудову частково поділені червоною лінією, яка відділяє територію забудови від території вулиць і доріг.

При цьому суд зазначає, що саме по собі перебування земельної ділянки у межах вулиць і доріг не є підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень. Саме у вказаному документі відповідач повинен зазначити про обмеження у забудові земельних ділянок, а не відмовляти у його виданні.

Суд звертає увагу на те, що з урахуванням завдань та принципів адміністративного судочинства, обов`язку доказування, принципу правової визначеності, особливостей розподілу обов`язку доказування в адміністративних справах необхідно трактувати будь-які "сумніви" не інакше, як неспроможність суб`єкта владних повноважень переконливо довести обґрунтованість та правомірність власних рішень у спірних правовідносинах, що є невиконанням ним його процесуального обов`язку.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, суд погоджується з позивачем, що відмова відповідача не відповідає ч. 4 ст. 29 Закону №3038-VI, а саме не зазначено, якій саме містобудівній документації не відповідають подані документи і в чому саме полягає невідповідність намірів забудови.

Таким чином, суд приходить до переконання, що позивачем разом з заявою про отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для проектування об`єкта будівництва: "Реконструкція приміщення для працівників стоянки та ремонту автомобілів під багаторівневий паркінг з вбудованими закладами комерційного призначення" за адресою: Хмельницька область, місто Хмельницький, вул. Проскурівського Підпілля, 112А" було надано відповідачу документи у відповідності до переліку визначеного ч. 3 ст. 29 Закону № 3038-VI), а відповідач відмовляючи у їх наданні діяв не у відповідності до норм ч. 2 ст. 2 КАС України.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У пункті 167 рішення ЄСПЛ в справі "EAST/WEST ALLIANCE LIMITED" проти України" зазначено, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля.

Відповідно до пункту 168 зазначеного рішення ЄСПЛ, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства"").

Як вказано у пункті 60 рішення від 23.09.1982 у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції": "…заборони на будівництво, безперечно, обмежували право заявників на користування своїм майном".

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказу та рішення про відмову в наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги щодо зобов`язання відповідача надати містобудівні умови та обмеження, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось вище по тексту рішення, відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Як зазначено у пункті 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Суд враховує позицію, яка висвітлена в п. 9 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 30.01.2003 року №3-рп/2003, а саме: "Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13)".

Втім, на законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими необхідно розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

З огляду на наведене, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Так, повноваження щодо надання містобудівних умов і обмежень чи надання мотивованої відмови у їх наданні регламентовано положеннями Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Підстави, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі підстави відсутні, орган повинен надати містобудівні умови та обмеження. Вказані повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу надати містобудівні умови та обмеження або не надати (відмовити). Згідно з законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями, тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Разом з тим, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено те, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Така правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 22.12.2018 року у справі № 804/1469/17, від 14.08.2019 у справі №0640/4434/18, від 12.09.2019 у справі №0640/4248/18, від 03.04.2020 у справі №640/18866/18.

Частиною 4 ст. 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Оскільки підстави для відмови позивачу у видачі містобудівних умов та обмежень у даному випадку відсутні, зобов`язання відповідача видати позивачу містобудівні умови та обмеження не є втручанням у його дискреційні повноваження, відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення позивача в правах.

Відтак, оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про доведеність позивачем заявлених вимог та необхідності задоволення адміністративного позову повністю.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас, оскільки позивачем було заявлено клопотання про залишення вимоги про стягнення усіх судових витрат у справі на користь позивача без розгляду, то судові витрати, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправним за скасувати наказ Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради від 16 квітня 2025 року № 139 "Про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва".

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради від 17 квітня 2025 року за номером А081943403, реєстраційний номер в ЄДЕССБ MU01:2719-3900-9033-2013, яким відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне Управління 525" у наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок, кадастрові номери :02:005:0003 та :02:005:0002, на об`єкт будівництва: "Реконструкція приміщення для працівників стоянки та ремонту автомобілів під багаторівневий паркінг з вбудованими закладами комерційного призначення" за адресою: Хмельницька область, місто Хмельницький, вул. Проскурівського Підпілля, 112А.

Зобов`язати Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради видати Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне Управління 525" містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкту будівництва: "Реконструкція приміщення для працівників стоянки та ремонту автомобілів під багаторівневий паркінг з вбудованими закладами комерційного призначення" за адресою: Хмельницька область, місто Хмельницький, вул. Проскурівського Підпілля, 112А, на земельних ділянках з кадастровими номерами: :02:005:0003 та :02:005:0002 за заявою реєстраційний номер 01-29-13395-25 від 15 квітня 2025 року.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Товарство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління 525" (вул. Трудова, 9/4, м. Хмельницький, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., 29001 , код ЄДРПОУ - 41109745)
Відповідач:Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради (вул. Героїв Майдану, 12, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 26381710)

Головуючий суддя П.І. Салюк