Справа № 460/7984/25
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2025 року м. Рівне №460/7984/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1
доРівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції
про зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якому просить суд зобов`язати відповідача зняти арешт та обтяження з усього рухомого та нерухомого майна позивача, накладені у виконавчих провадженнях: №43461311, постанова про арешт від 26.05.2014, запис №5790306; №36215893, постанова про арешт від 05.02.2013, запис №459024.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у 2014 році в межах справи про банкрутство №918/589/14 Господарським судом Рівненської області було винесено наказ про арешт усього майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . 18.11.2014 ухвалою того ж суду затверджено ліквідаційний баланс, припинено підприємницьку діяльність ФОП, скасовано всі заходи забезпечення позову та визнано всі вимоги кредиторів погашеними, а відповідні виконавчі документи такими, що не підлягають виконанню. Попри це, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, залишаються діючими записи про арешти майна позивача: №5790306 (наказ №918/589/14 від 19.05.2014); №459024 (постанова ВП №36215893 від 05.02.2013). Відповідач у листах від 24.03.2025 повідомив, що не має повноважень для зняття арештів без відповідного судового рішення, незважаючи на завершення проваджень і припинення підприємницької діяльності позивача. Таким чином, позивач вважає, що арешти є незаконними, не мають правового підґрунтя, перешкоджають розпорядженню майном та порушують права позивача, а тому підлягають скасуванню.

Ухвалою від 12.05.2025 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача зняти арешт та обтяження з усього рухомого та нерухомого майна позивача, накладені у виконавчому провадженні №43461311, постанова про арешт від 26.05.2014, запис №5790306.

Ухвалою від 12.05.2025 позовну заяву в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача зняти арешт та обтяження з усього рухомого та нерухомого майна позивача, накладені у виконавчому провадженні №36215893, постанова про арешт від 05.02.2013, запис №459024, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами, встановленими статтями 268-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України з повідомленням учасників справи. Розгляд справи призначено у відкритому судовому засіданні 26.05.2025 о 15:00 год. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвала суду від 12.05.2025 доставлена до електронного кабінету відповідача в підсистемі Електронний суд 13.05.2025. У встановлений судом строк відповідач відзиву не подав. Клопотань про продовження процесуального строку для надання відзиву із зазначенням причин від відповідача не надходило.

У судове засідання 26.05.2025 сторони не прибули. Про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. У поданих суду клопотаннях просили здійснити розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи викладене, суд з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 3 ст. 268 КАС України здійснив розгляд справи за відсутності учасників справи без здійснення повного фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив та врахував таке.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 18.11.2014 у справі №918/589/14, яка набрала законної сили 18.11.2014 (а.с. 23-24), затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .

Припинено підприємницьку діяльність Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .

Зобов`язано ліквідатора, орган державної реєстрації провести відповідні дії по виключенню фізичної особи-підприємця банкрута з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Скасовано мораторій і заходи забезпечення вимог кредиторів, що були введені ухвалою господарського суду від 16.06.2014.

Вимоги усіх кредиторів визнано погашеними; виконавчі документи за відповідними вимогами визнано такими, що не підлягають виконанню.

Припинено провадження у справі № 918/589/14 про банкрутство Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .

Ухвалу направлено всім учасникам провадження у справі, ДПІ у Рівненському районі ГУ Міндоходів у Рівненській області, Відділу ДВС Рівненського районного управління юстиції, Державному реєстратору Реєстраційної служби Рівненського районного управління юстиції.

Разом з тим, за змістом інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, від 04.05.2025 №425293103 залишаються діючими записи про обтяження майна ОСОБА_1 , зокрема, №459024, внесений державним реєстратором на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції (правонаступником якого є Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції) про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 05.02.2013, винесена в межах виконавчого провадження №36215893 (а.с.9-11).

В березні 2025 року позивач звернувся до Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про зняття арешту з його нерухомого майна.

Листом від 24.03.2025 №16309 (а.с. 7) Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив позивача про те, що згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження №36215893 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Рівненським окружним адміністративним судом 27.12.2012 у справі №2а/1770/4289/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Державної податкової інспекції у Рівненському районі Рівненської області державної податкової служби податкової заборгованості з податку на додану вартість у сумі 1107994,00 грн; до місцевого бюджету Корнинської сільської ради податкову заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування у сумі 19941,19 грн, яке завершене 10.12.2013 на підставі пункту другого частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна). Така підстава завершення виконавчого провадження не передбачає наслідки зняття арешту з майна боржника. Відповідно до ч. 5 ст. 59 цього Закону у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Вважаючи свої права порушеними внаслідок незняття арешту з майна, якщо виконавче провадження завершене, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку встановленим судом обставинам справи, суд враховує таке.

Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-XIV (чинний на час накладення арешту на майно позивача; далі - Закон №606-XIV) було визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону № 606-XIV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону № 606-XIV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Суд встановив, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 номер інформаційної довідки №425293103, дата та час формування: 04.05.2025 12:33:10, у розділі "Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень" внесено запис про державну реєстрацію обтяження на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 36215893, виданий 05.02.2013, видавник: державний виконавець Хорхолюк Я.С. Вид обтяження арешт нерухомого майна. Обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції, . Опис предмета обтяження: все майно (а.с.9-11).

Зі змісту листів Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24.03.2025 №16309 та №16224 встановлено, що: 1) виконавче провадження № 36215893 завершене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження"; 2) матеріали виконавчого провадження №36215893 знищені відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 22.12.2008, та Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 №1829/5 (а.с. 7-8).

Відповідно до положень п. 9.9, 9.10 вказаного Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 22.12.2008, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік.

Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

Питання повернення виконавчого документа стягувачу врегульовані ст. 47 Закону № 606-XIV.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону № 606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону № 606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

При цьому, відповідно до п. 3.17 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802 (далі - Інструкція №512/5) (в редакції, чинній на момент відповідних правовідносин) у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Таким чином, відповідно до зазначеної статті Закону № 606-XIV та положень Інструкції №512/5 державний виконавець, завершуючи виконавче провадження №36215893 у зв`язку з поверненням виконавчого листа стягувачу з підстав, передбачених ст. 47 Закону №606-XIV, зобов`язаний був зняти накладений на майно позивача арешт.

Проте, при поверненні виконавчого документа стягувачу арешт з майна позивача, накладений постановою від 05.02.2013 в межах виконавчого провадження №36215893, державним виконавцем знятий не був.

При цьому, жодних доказів на підтвердження того, що виконавче провадження в рамках якого було винесено постанову про арешт майна боржника №36215893 завершене без стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять.

Наявність запису про арешт майна боржника у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно підтверджується інформаційною довідкою №425293103 від 04.05.2025, (номер запису про обтяження: 459024) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.9-11).

Судом при підготовці до розгляду цієї справи здійснено пошук в Автоматизованій системі виконавчого провадження за номером виконавчого провадження №36215893. За змістом інформації виконавче провадження №36215893 завершено. Інших записів знайдено не було.

Водночас, суд зазначає, що існування арешту на майно позивача порушує його конституційне право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю (ст. 41 Конституції України).

Окрім того, згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Зміст цієї статті полягає, серед іншого, в тому, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У сукупності викладених обставин та враховуючи наявність чинного арешту майна позивача, накладеного у виконавчому провадженні №36215893, завершеному 10.12.2013, суд дійшов висновку, що незняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачу є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби.

Висновки аналогічного змісту викладені у постанові Верховного Суду від 27.03.2020 у справі №817/928/17.

На час звернення позивача до суду, розгляду та вирішення справи питання про зняття арешту з майна врегульовано ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (далі Закон №1404-VIII).

Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону №1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Згідно з ч. 5 ст. 59 Закону №1404-VIII у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Отже, визначений у ч. 4 ст. 59 Закону №1404-VIII перелік підстав для зняття виконавцем арешту з майна (коштів) боржника є вичерпним, а згідно з ч. 5 цієї статті - у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Разом з тим, суд зауважує, що законні права та інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду, насамперед порушуються наявністю у відповідному реєстрі інформації про державну реєстрацію обтяжень, а саме: арешту його нерухомого майна, номер запису про обтяження 459024.

Таким чином, документом, що є підставою для державної реєстрації припинення обтяження нерухомого майна, може бути рішення суду, що набрало законної сили, про припинення такого обтяження.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частина друга статті 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Статтею 5 КАС України визначені способи захисту порушених прав, свобод та інтересів, та зазначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 4 та п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи встановлені під час розгляду цієї справи обставини та існування чинного арешту нерухомого майна позивача, накладеного в рамках завершеного та знищеного виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту порушених прав та інтересів позивача у даному випадку є прийняття судом рішення відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону №1404-VIII про зняття арешту з нерухомого майна, накладеного постановою від 05.02.2013 у межах виконавчого провадження №36215893 (номер запису про обтяження 459024).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, беручи до уваги неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин, що кваліфіковано судом як визнання позову (ч. 4 ст. 159 КАС України), суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судові витрати по сплаті судового збору суд присуджує на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 270-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Зняти арешт нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: №36215893, виданою 05.02.2013, Відділом державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції, державний виконавець Хорхолюк Я.С., вид обтяження: арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження: все нерухоме майно (номер запису про обтяження 459024).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Петра Могили, буд. 22Б, м. Рівне, Рівненська обл., 33001, ЄДРПОУ/РНОКПП 35007151)

Повний текст рішення складений 26 травня 2025 року

Суддя Н.О. Дорошенко