Справа № 340/1903/25
Суддя: А.В. САГУН
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/1903/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Сагуна А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави, в особі Міністерства культури та стратегічних комунікацій України до Відділу культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Департамент культури та туризму Кіровоградської обласної державної адміністрації про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Керівник Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області звернувся до суду в інтересах держави, в особі Міністерства культури та стратегічних комунікацій України з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність відділу культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області () щодо невиконання вимог чинного законодавства України що полягає у не вжитті заходів стосовно складання облікової документації на пам`ятку археології місцевого значення - Курганна група І, охоронний номер 2510, до складу якої входять 2 кургани №3 та №20 (охоронні номери 2510/1, 2510/2), які розташовані на відстані 0,6 км на південь від смт. Онуфріївка, Олександрійського району Кіровоградської області;

- зобов`язати відділ культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області () виконати вимоги чинного законодавства України що полягає у не вжитті заходів стосовно складання облікової документації на пам`ятку археології місцевого значення - Курганна група І, охоронний номер 2510, до складу якої входять 2 кургани №3 та №20 (охоронні номери 2510/1, 2510/2), які розташовані на відстані 0,6 км на південь від смт. Онуфріївка, Олександрійського району Кіровоградської області.

В обґрунтування вимог прокурор посилався на те, що відповідачем протягом 2019-2025 років, попри наявність підстав та повноважень протиправно не вжито вичерпних заходів щодо усунення порушень у сфері належного обліку та занесення до Реєстру пам`ятки археології місцевого значення «Курганна група І, до складу якої входять 2 кургани №3, №20», які розташована на відстані 0,6 км на південь від смт. Онуфріївка. Зазначено, що відповідач як спеціально уповноважений суб`єкт владних повноважень у сфері охорони культурної спадщини свідомо допустив протиправну бездіяльність, що полягає у невжитті заходів щодо виконання законодавчо регламентованих обов`язків в частині замовлення і розробки облікової документації та подання до органу охорони культурної спадщини вищого рівня пропозицій щодо занесення пам`ятки археології місцевого значення «Курганна група І, до складу якої входять кургани №3 та №20» до Реєстру. Вказана бездіяльність відповідача призводить до неможливості вирішення питання державної реєстрації зазначеного об`єкту археологічної спадщини та вжиття подальших дій щодо його охорони з метою запобігання його руйнуванню, забезпечення захисту такого об`єкта, його належне утримання, відповідне використання, консервацію, реставрацію, ремонт, реабілітацію, пристосування та музеєфікацію. Звернення прокурора до суду зумовлюється необхідністю захистити інтереси держави у сфері управління об`єктами культурної спадщини, забезпечення належного правового статусу та охорони пам`ятки археології «Курганна група І, до складу якої входять кургани №3 та №20», які розташовані біля смт. Онуфріївка Олександрійського району Кіровоградської області, захистити суспільні інтереси, що полягають у збереженні об`єктів культурної спадщини з метою їх передачі наступним поколінням.

Представником Міністерства культури та інформаційної політики України ( позивач або МКСК) подані пояснення (а.с. 105-108), відповідно до яких просив задовольнити позовні вимоги. Зазначено, що міністерством прийнято наказ МКСК від 17.12.2024 № 927 про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, де пам`ятку археології місцевого значення Курганна група І, до складу якої входять Курган № 3 Курган № 20 (пункт 853 Переліку, що є додатком до вищевказаного наказу) було занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України з охоронним номером 1453-Кр. Відповідно до вищевказаного наказу Кіровоградській обласній військовій адміністрації: протягом 2024 - 2025 років, але не пізніше 6 місяців після припинення/ скасування воєнного стану в Україні, забезпечити приведення облікової документації на пам`ятки, занесені до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, у відповідність до цього наказу та формування облікових справ на пам`ятки культурної спадщини у паперовій та електронній формах. Інформація про виготовлення паспорта, технічної документації із землеустрою щодо

визначення меж території пам`ятки та науково-проектної документації з визначення меж і режимів використання території пам`ятки стосовно зазначеного об`єкта культурної спадщини від уповноваженого органу Кіровоградської області до Міністерства не надходила. Оскільки терміни розроблення облікової документації не є визначеним Законом та іншими нормативно-правовими актами, МКСК не вживало заходи щодо спонукання відповідача до дій щодо її виготовлення.

Представник Відділу культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області (відповідач) надав до суду відзив на позовну заяву (а.с.118-125), в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначивши, що твердження прокурора про те, що Міністерство культури та стратегічних комунікацій України не вживає заходів з метою зобов`язання відповідача забезпечити складання облікової документації на об`єкт культурної спадщини є безпідставними, оскільки Міністерство культури та стратегічних комунікацій України вживає відповідні заходи, зокрема Міністерством встановлено строк Кіровоградській обласній військовій адміністрації для забезпечення приведення облікової документації на пам`ятки у відповідність до вимог законодавства. І варто зазначити, що даний строк ще не сплив. Відтак, відсутні підстави для представництва інтересів держави прокурором. Крім того, Курганна група І, розташована в селищі Онуфріївка, 0,6 км від селища, була занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України наказом Міністерства культури та інформаційної політики від 17.12.2024 №927, що спростовує твердження прокурора про не внесення пам`ятки археології місцевого значення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України. Взяття на облік об`єкта культурної спадщини та оформлення облікової документація передує розгляду питання внесення об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру. Невжиття відповідачем заходів, яке існує на думку прокурора, щодо складання облікової документації на зазначений прокурором об`єкт, не є перешкодою для занесення відомостей щодо нього до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, оскільки законодавство дозволяє заносити відомості щодо об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру без складання облікової документації.

Прокурором подано відповідь на відзив (а.с. 136-139) в якій зазначено, що право на проявлення прокурором даного позову, у відповідності до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», може бути реалізоване виключно після встановлення підстав, зокрема, в даному випадку неналежного здійснення свої повноважень органом державної влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. МКСК не вжито та не заплановано вжиття заходів з метою зобов`язання відповідача забезпечити складання облікової документації на вказаний об`єкт культурної спадщини, у зв`язку із чим окружна прокуратура має процесуальну дієздатність. Також зазначено, що відсутність облікової документації призводить й до відсутності встановленого режиму використання об`єкту культурної спадщини та допускає його використання на власний розсуд, що може призвести до пошкодження та навіть знищення пам`ятки.

Фактичні обставин справи, встановлені судом.

На території Онуфріївської територіальної громади Олександрійського району Кіровоградської області знаходиться пам`ятка археології місцевого значення - курганна група І, охоронний номер 2510, до складу якої входять 2 кургани №3 та №20 (охоронні номери 2510/1, 2510/2), які розташовані на відстані 0,6 км на південь від смт. Онуфріївка.

З огляду на культурну цінність зазначеного об`єкта культурної спадщини, пам`ятка археології місцевого значення - курганна група І, охоронний номер 2510, до складу якої входять 2 кургани №3 та №20 (охоронні номери 2510/1, 2510/2) взята під охорону держави відповідно до розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 22.07.1996 № 250-р.

Листом від 28.12.2022 № 06/35/5241-22 МКСК зверталося до обласних та Київської міської військових адміністрацій з проханням надати переліки об`єктів культурної спадщини, які було взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом України «Про охорону культурної спадщини», та які станом на 01.12.2022 не включені до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Листом департаменту культури та туризму Кіровоградської обласної військової адміністрації від 26.07.2023 № 29-01-17/855/0.29 наданий перелік об`єктів культурної спадщини (археологія) для занесення до Реєстру (загальна кількість 1173 об`єктів), до якого був включений і об`єкт курганна група І, охоронний номер 2510, до складу якої входять 2 кургани №3 та №20 (охоронні номери 2510/1, 2510/2), які розташовані на відстані 0,6 км на південь від смт. Онуфріївка.

Наказом МКСК від 17.12.2024 № 927 про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, пам`ятку археології місцевого значення Курганна група І, до складу якої входять Курган № 3 Курган № 20 (пункт 853 Переліку, що є додатком до вищевказаного наказу) було занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України з охоронним номером 1453-Кр (а.с.131-132).

Відповідно до вищевказаного наказу зобов`язано Кіровоградську обласну військову адміністрацію: протягом 2024 - 2025 років, але не пізніше 6 місяців після припинення/ скасування воєнного стану в Україні, забезпечити приведення облікової документації на пам`ятки, занесені до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, у відповідність до цього наказу та формування облікових справ на пам`ятки культурної спадщини у паперовій та електронній формах.

На час розгляду судової справи облікова документація на об`єкт культурної спадщини не розроблена.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів в частині невжиття заходів щодо виготовлення облікової документації на об`єкт культурної спадщини, прокурор звернувся до суду із позовом.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частинами 1, 3 статті 23 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон №1697-VII) представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17).

У даному випадку, підставою представництва в суді інтересів держави є бездіяльність відповідача, яка сприяє порушенню основних засад державної політики у сфері збереження об`єктів культурної спадщини.

Суд зазначає, що збереження культурної спадщини впливає на формування менталітету нації, стверджує спадкоємність одвічних цінностей і традицій, формує базу для сталого розвитку суспільства. Запорукою піднесення української культури та духовного розвитку суспільства в дусі патріотизму і любові до України є збереження та примноження культурної спадщини, яку Українське суспільство отримало від попередніх поколінь.

У судовій практиці, зокрема у постановах Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №826/12524/18, від 25.02.2021 у справі №522/8120/16-а, від 24.05.2021 у справі №640/4482/20, від 22.10.2021 у справі №160/7922/20 та від 07.12.2021 у справі №380/142/20, сформувалась стала правова позиція, відповідно до якої спори у сфері охорони культурної та історичної спадщини відносяться до спорів, які стосуються переважно захисту суспільного (публічного) інтересу.

Згідно з частинами 4, 5 ст. 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

Згідно преамбули до Закону України "Про охорону культурної спадщини" об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, охороняються державою. Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Як зазначає прокурор, у позовній заяві, відповідач свідомо допустив протиправну бездіяльність, що полягає у невжитті заходів щодо виконання законодавчо регламентованих обов`язків в частині замовлення і розробки облікової документації та подання до органу охорони культурної спадщини вищого рівня пропозицій щодо занесення пам`ятки археології місцевого значення. Такі обставини призводять до неможливості вирішення питання державної реєстрації зазначеного об`єкту археологічної спадщини та вжиття подальших дій щодо його охорони з метою запобігання його руйнуванню, забезпечення захисту такого об`єкта, його належне утримання, відповідне використання, консервацію, реставрацію, ремонт, реабілітацію, пристосування та музеєфікацію

Отже, державний інтерес у цій справі полягає у відновленні правового порядку в частині складання облікової документації на пам`ятку археології місцевого значення.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Крім того, відповідно до частини четвертої 4 статті 23 Закону 1697-VII прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень.

Судом встановлено, що прокурор дотримався вказаних норм, попередньо повідомивши листом від 24.02.2025 №55-1195вих.-25 Міністерство культури та стратегічних комунікацій України про пред`явлення позову.

Таким чином, на думку суду, звертаючись до суду в інтересах держави в особі Міністерства культури та стратегічних комунікацій України, у позовній заяві керівник Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області обґрунтував, в чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини регулює Закон України "Про охорону культурної спадщини" від 08.06.2000 №1805-III (далі - Закон №1805-III).

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону №1805-III:

- об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність;

- пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України;

- охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини;

- облікова документація - документація, що формується в порядку обліку об`єктів культурної спадщини та містить дані щодо цінності об`єкта культурної спадщини, характерних властивостей, що становлять його історико-культурну цінність (предмет охорони об`єкта культурної спадщини), етапів розвитку, просторових, функціональних характеристик, стану збереження, а також дані проведених досліджень.

Отже, регулювання відносин у сфері охорони культурної спадщини, спрямоване на її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь.

Згідно з статтею 3 Закону №1805-III державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України та спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.

До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать:

центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини;

орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим;

обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації;

виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Аналогічна норма міститься в статті 4 Закону України Про охорону археологічної спадщини від 18 березня 2004 року № 1626-IV.

Відповідно до частини другої статті 5 Закону №1805-III до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить, зокрема: 2) реалізація державної політики з питань охорони культурної спадщини; 3) ведення Державного реєстру нерухомих пам`яток України, здійснення координації та контролю за паспортизацією нерухомих об`єктів культурної спадщини; 4) координація робіт з виявлення, дослідження та документування об`єктів культурної спадщини; 5) подання Кабінету Міністрів України пропозицій про занесення об`єктів культурної спадщини національного значення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та про внесення змін до нього щодо пам`яток національного значення; 6) занесення об`єктів культурної спадщини місцевого значення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та внесення змін до нього щодо пам`яток місцевого значення.

Частиною 1 статті 6 Закону №1805-III визначені повноваження органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Так, відповідно до їхньої компетенції належить, зокрема: 2) подання пропозицій центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та про внесення змін до нього; 4) затвердження науково-проектної документації з визначення меж і режимів використання пам`ятки місцевого значення та її зон охорони, технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж режимоутворюючих об`єктів культурної спадщини (у разі встановлення такою документацією меж території пам`ятки місцевого значення та її зон охорони); 5) затвердження науково-проектної (науково-дослідної) документації з визначення режиму використання пам`яток місцевого значення; 6) забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; 7) забезпечення виготовлення, складання і передачі центральному органові виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини наукової документації з описами та фіксацією об`єктів культурної спадщини, а в разі отримання дозволу на їх переміщення (перенесення) - демонтаж із них елементів, які становлять культурну цінність, з метою збереження.

Частиною другою статті 6 Закону №1805-III встановлені повноваження районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно у сфері охорони культурної спадщини належить, зокрема: 1) забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на відповідній території; 2) подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, внесення змін до нього та про занесення відповідної території до Списку історичних населених місць України; 3) забезпечення юридичним і фізичним особам доступу до інформації, що міститься у витягах з Державного реєстру нерухомих пам`яток України, а також надання інформації щодо програм та проектів будь-яких змін у зонах охорони пам`яток та в історичних ареалах населених місць; 14) популяризація справи охорони культурної спадщини на відповідній території, організація науково-методичної, експозиційно-виставкової та видавничої діяльності у цій сфері;15) виконання функції замовника, укладення з цією метою контрактів на виявлення, дослідження, консервацію, реставрацію, реабілітацію, музеєфікацію, ремонт, пристосування об`єктів культурної спадщини та інші заходи щодо охорони культурної спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону № 1805-III, об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом б частини 1 статті 14 Закону №1805-III, занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру та внесення змін до нього (вилучення з Реєстру, зміна категорії пам`ятки) провадяться відповідно до категорії пам`ятки. Пам`ятки місцевого значення - рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, за поданням відповідних органів охорони культурної спадщини або за поданням Українського товариства охорони пам`яток історії та культури, інших громадських організацій, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, протягом одного місяця з дня одержання подання.

Частиною 2 статті 14 Закону №1805-III, об`єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам`ятки вноситься до Переліку об`єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об`єкта або уповноважений ним орган (особу).

Переліки об`єктів культурної спадщини затверджуються рішеннями відповідних органів охорони культурної спадщини.

Порядок обліку об`єктів культурної спадщини визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини.

Відповідно до Положення про Міністерство культури та стратегічних комунікацій України ( раніше Міністерства культури та інформаційної політики), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2019 № 885, Міністерство культури та стратегічних комунікацій України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах культури, державної мовної політики, популяризації України у світі, державного іномовлення, інформаційного суверенітету України (у частині повноважень з управління цілісними майновими комплексами державного підприємства Мультимедійна платформа іномовлення України та Українського національного інформаційного агентства Укрінформ) та інформаційної безпеки, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах відновлення та збереження національної пам`яті, мистецтв, охорони культурної спадщини, музейної справи, вивезення, ввезення і повернення культурних цінностей, кінематографії.

Пунктом 2 вищезазначеного Положення визначено, що основними завданнями Міністерства є, зокрема, забезпечення формування та реалізації державної політики у сферах відновлення та збереження національної пам`яті, кінематографії, у сфері мистецтв, охорони культурної спадщини, музейної справи, вивезення, ввезення і повернення культурних цінностей.

Наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 за № 158 затверджено Порядок обліку об`єктів культурної спадщини (далі - Порядок №158).

Відповідно до пунктів 1.3 1.5 Порядку №158 система обліку об`єктів культурної спадщини включає комплекс заходів із виявлення нерухомих об`єктів культурної спадщини, складання облікової документації, взяття нерухомих об`єктів культурної спадщини на державний облік, занесення чи незанесення нерухомого об`єкта культурної спадщини до Реєстру, ведення Реєстру, порядок присвоєння охоронних номерів, включення до Реєстру об`єкта культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом, внесення змін до Реєстру (зміна категорії пам`ятки та вилучення пам`ятки з Реєстру), моніторинг та інвентаризацію нерухомих об`єктів культурної спадщини, формування облікових справ, порядок переміщення (перенесення) пам`яток.

Ініціаторами розгляду питань занесення чи незанесення нерухомого об`єкта культурної спадщини до Реєстру, внесення змін до відомостей Реєстру та внесення змін до Реєстру (далі - Ініціатор) є:

уповноважений орган - за категорією пам`ятки національного значення;

уповноважений орган, Українське товариство охорони пам`яток історії та культури, інші громадські організації, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини - за категорією пам`ятки місцевого значення.

Фінансування робіт зі складання облікової документації, паспортизації, інвентаризації та моніторингу здійснюється за рахунок видатків, передбачених у державному та місцевих бюджетах, а також за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством.

Згідно п.2.1 Порядку №158 виявлення нерухомих об`єктів культурної спадщини та складання на них відповідної облікової документації забезпечують уповноважені органи, а також районні державні адміністрації, виконавчі органи сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини, зокрема виконують функції Замовника та укладають з цією метою контракти на виявлення, дослідження нерухомих об`єктів культурної спадщини для їх взяття на облік та подальшої державної реєстрації.

Відповідно до п.п.3.3 3.6 розробником облікової документації є наукові установи та громадські організації, юридичні особи та суб`єкти господарювання, в тому числі заклади культури, одним із видів діяльності яких є проведення наукових досліджень у сфері охорони культурної спадщини, та які мають у своєму складі чи залучають для проведення досліджень фахівців, що мають вищу освіту за спеціальністю Музеєзнавство, пам`яткознавство, та/або фахівця-архітектора (для пам`яток та об`єктів архітектури, містобудування, садово-паркового мистецтва), та/або дипломованого фахівця-археолога (для пам`яток та об`єктів археології), та/або фахівця, який має науковий ступінь кандидата наук (доктора філософії) або доктора наук за спеціальністю Музеєзнавство, пам`яткознавство або таких наук:

мистецтвознавство, культурологія, архітектура - для об`єктів монументального мистецтва;

архітектури - для об`єктів архітектури, містобудування, садово-паркового мистецтва, а також ландшафтних;

історії - для археологічних, історичних об`єктів та об`єктів науки і техніки.

Облікова документація складається у двох примірниках. Один примірник залишається у розробника, а другий разом з електронною версією передається для подальшого розгляду на Науково-методичній раді з питань охорони культурної спадщини органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, Консультативних рад органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних (військових) адміністрацій (далі - Консультативна рада) та/або Експертній комісії.

Облікова документація складається державною мовою. Текст облікової документації має бути написаний розбірливо машинописом, документи не мають містити підчищень або дописок, закреслених слів та інших виправлень, орфографічних та арифметичних помилок, заповнюватися олівцем, а також містити пошкодження, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст. Достовірність інформації, що міститься в обліковій документації забезпечує її розробник.

Облікова документація у паперовій формі має бути скріплена, пронумерована згідно зі змістом та містити титульний аркуш. Облікову документацію підписує керівник органу охорони культурної спадщини. Титульний аркуш має містити назву об`єкта культурної спадщини, найменування замовника та розробника, ідентифікаційний код та підпис керівника розробника.

Розділом IV Порядку №158 передбачено порядок взяття нерухомих об`єктів культурної спадщини на державний облік.

Уповноважений орган зобов`язаний забезпечити складання облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини, внесений до Переліку до набрання чинності цим Порядком, у строк, що не перевищує 3 років з дати занесення об`єкта культурної спадщини до Переліку.

МКІП координує стан складання уповноваженими органами облікової документації та, у разі необхідності, приймає рішення про зобов`язання уповноваженого органу забезпечити складання облікової документації.

Отже, взяття на облік об`єкта культурної спадщини та оформлення облікової документація передує розгляду питання внесення об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України. При цьому, обов`язок щодо забезпечення складання облікової документації покладено на уповноважений орган, тобто на орган виконавчої влади, в даному випадку відділ культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області.

Згідно п.п. 8.6., 8.7 Порядку №158 рішення про занесення до Реєстру об`єкта культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом, має містити: найменування; вид, тип, категорію; дату утворення; місцезнаходження; охоронний номер.

Передбачені відомості про пам`ятку визначаються в рішенні на підставі облікової документації, або Акту візуального обстеження (за формою, наведеною в додатку 7 до цього Порядку), або Акту технічного стану пам`ятки (за формою, наведеною в додатку 14 до цього Порядку) з фотофіксацією, а у разі їх відсутності на на підставі рішення про взяття на державний облік такого об`єкта відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом. У випадку необхідності коригування відомостей про пам`ятку з метою занесення до Реєстру актуальних даних, уповноважений орган складає Акт візуального обстеження пам`ятки за формою, наведеною в додатку 7 до цього Порядку, та надає його разом з поданням та обґрунтуванням щодо необхідності внесення змін до МКІП.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що відомості про об`єкти культурної спадщини, які взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом, можуть бути занесені до Державного реєстру нерухомих пам`яток України як на підставі облікової документації, так і Акту візуального обстеження, або Акту технічного стану пам`ятки з фотофіксацією, а у разі їх відсутності - на підставі рішення про взяття на державний облік такого об`єкта відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом.

Суд зазначає, що наказом МКСК від 17.12.2024 № 927 про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, пам`ятку археології місцевого значення Курганна група І, до складу якої входять Курган № 3 Курган № 20 (пункт 853 Переліку, що є додатком до вищевказаного наказу) було занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України з охоронним номером 1453-Кр (а.с.131-132).

Відповідно до п.2 ч.4 вищевказаного наказу зобов`язано Кіровоградську обласну військову адміністрацію: протягом 2024 - 2025 років, але не пізніше 6 місяців після припинення/ скасування воєнного стану в Україні, забезпечити приведення облікової документації на пам`ятки, занесені до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, у відповідність до цього наказу та формування облікових справ на пам`ятки культурної спадщини у паперовій та електронній формах.

Предметом спору у даній адміністративній справі є протиправність бездіяльності відповідача щодо невиконання вимог чинного законодавства України що полягає у не вжитті заходів стосовно складання облікової документації на пам`ятку археології місцевого значення - Курганна група І, охоронний номер 2510, до складу якої входять 2 кургани №3 та №20 (охоронні номери 2510/1, 2510/2), які розташовані на відстані 0,6 км на південь від смт. Онуфріївка, Олександрійського району Кіровоградської області.

МКСК встановлено строк для формування облікових справ на пам`ятки культурної спадщини, в тому числі Курганної групи І, охоронний номер 2510, до складу якої входять 2 кургани №3 та №20 (охоронні номери 2510/1, 2510/2), які розташовані на відстані 0,6 км на південь від смт. Онуфріївка, Олександрійського району Кіровоградської області.

На час звернення до суду з даним позовом та судового розгляду справи даний строк ще не сплив, а тому позовні вимоги є передчасними.

Отже, розглядаючи справу в межах позовних вимог, суд, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог.

Згідно із статтею 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області (вул. Чижевського, 1а, м. Олександрія, Олександрійський район, Кіровоградська область, 28000, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ прокуратури Кіровоградської області 02910025) в інтересах держави, в особі Міністерства культури та стратегічних комунікацій України (вул. Івана Франка, 19, м. Київ, 01601, ) до Відділу культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області (вул. Центральна, 1, смт Онуфріївка, Олександрійський район, Кіровоградська область, 28100, ЄРДПОУ 44145372), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Департамент культури та туризму Кіровоградської обласної державної адміністрації (пл. Героїв Майдану, 1, м. Кропивницький, 25022, ) про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. САГУН