Справа № 120/1766/25
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 травня 2025 р. Справа № 120/1766/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до виконавчого комітету Оратівської селищної ради про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 законний представник) в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , позивач) до виконавчого комітету Оратівської селищеної ради (далі - виконком Оратівської селищної ради, відповідач) із позовом, в якому просила визнати протиправним рішення №22 від 23.01.2025 р. та зобов`язати надати статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів.

В обгрунтування вимог законний представник зазначає, що її син проживав в Бучанському районі Київської області під час ведення бойових дій. Відтак, є дитиною, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів.

Однак, звернувшись до відповідача отримала відмову із чим не погоджується, що і стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою від 28.02.2025 р. прийнято позовну заяву до провадження, відкрито провадження та визначено здійснювати розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

12.03.2025 р. надійшов відзив, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову та вказав, що статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів надається за місцем звернення, якщо місце проживання/перебування дитини не задеклароване/ не зареєстроване або задеклароване/зареєстроване на території, на якій ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованій Російською Федерацією, або за місцем виявлення такої дитини місцевими органами виконавчої влади та/або органами місцевого самоврядування.

Однак, при зверненні законного представника про надання її неповнолітньому сину статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, дитина , як і законний представник зняті , як ВПО та мають задеклароване місце реєстрації, а саме м. Бориспіль. Відтак, для отримання статусу слід звернутись за задекларованим місцем реєстрації.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступне.

31.12.2024 р. ОСОБА_1 звернулась до Оратівської селищної ради із заявою про надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів ОСОБА_2 .

До заяви долучено паспорт ОСОБА_1 , свідоцвто про народження ОСОБА_2 , довідки про взяття на облік ВП ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 21.04.2022 р., довідку від 16.12.2024 р. , витяги із реєстру теріторіальної громади від 28.09.2023 р.

За наслідком розгляду поданої заяви виконавчим комітетом Оратівської селищної ради прийнято рішення №22 від 23.01.2025 р. про відмову в наданні статусу з підстав того, що місце проживання не задеклароване в Оратівській селищній територіальній громаді.

Не погоджуючись із цим рішенням законний представник позивача звернулась до суду із цим позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Механізм надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів визначається Порядком надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2017 р. № 268 (далі - Порядок №268).

Пунктом 2 даного Порядку визначено наступні терміни:

1) фізичне насильство, якого зазнала дитина внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів (далі - фізичне насильство), - отримання дитиною у період її перебування в зоні воєнних дій та збройних конфліктів тілесних ушкоджень різного ступеня, які завдали їй фізичного болю, спричинили розлад її здоров`я;

2) сексуальне насильство, якого зазнала дитина внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів (далі - сексуальне насильство), - перенесені дитиною дії сексуального характеру у період її перебування в зоні воєнних дій та збройних конфліктів, зокрема: демонстрування статевих органів; статевий акт у присутності дитини; статеві зносини чи розпусні дії з дитиною, задоволення статевої пристрасті з дитиною; втягнення дитини в зайняття проституцією або примушування її до зайняття проституцією; примушування до участі у виготовленні зображень, кіно- та відеопродукції, комп`ютерних програм, інших предметів порнографічного характеру, а також інші правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканності дитини;

3) психологічне насильство, якого зазнала дитина внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів (далі - психологічне насильство), - моральні та психологічні страждання (травми) дитини, що не потребують доведення, і які вона перенесла внаслідок її проживання/перебування в умовах воєнних дій, збройних конфліктів, тимчасової окупації, її внутрішнього переміщення або переміщення за кордон, як наслідок залишення свого місця проживання/перебування у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, а також загибелі (зникнення безвісти), потрапляння у полон, смерті внаслідок отриманих у результаті збройного конфлікту поранення, контузії або каліцтва на території України чи за кордоном її батьків або одного з них - із числа цивільних осіб, а також її батьків або одного з них - з числа осіб, визначених пунктом 2 Порядку надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 р. № 740 .

Згідно п. 3 , 4 Порядку №268 право на отримання статусу має дитина, а також особа, яка на час воєнних дій, збройних конфліктів, збройної агресії Російської Федерації не досягла 18 років (повноліття), і в результаті:

1) отримали поранення, контузію, каліцтво;

2) зазнали фізичного, сексуального насильства;

3) були викрадені або незаконно вивезені за межі України;

4) залучалися до участі у діях воєнізованих чи збройних формувань;

5) незаконно утримувалися, у тому числі в полоні;

6) зазнали психологічного насильства.

Наслідками воєнних дій і збройних конфліктів для дитини можуть бути одна, кілька або всі обставини, зазначені в пункті 3 цього Порядку. Під час надання дитині статусу заявником визначається обставина, яка мала найбільший негативний вплив на стан здоров`я та розвиток дитини.

Відповідно до п. 5 Порядку №268 статус надається органом опіки та піклування за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання/перебування дитини як внутрішньо переміщеної особи, за місцем звернення, якщо місце проживання/перебування дитини не задеклароване/ не зареєстроване або задеклароване/зареєстроване на території, на якій ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованій Російською Федерацією, або за місцем виявлення такої дитини місцевими органами виконавчої влади та/або органами місцевого самоврядування.

Положеннями п. 6, 8 Порядку №268 визначено, що для надання статусу законний представник дитини або у разі, коли дитина переміщується без супроводження батьків або осіб, які їх замінюють, її родичі (баба, дід, прабаба, прадід, тітка, дядько, повнолітні брат або сестра), вітчим, мачуха, представник органу опіки та піклування подають до служби у справах дітей заяву про надання статусу, згоду на обробку персональних даних відповідно до Закону України "Про захист персональних даних" і засвідчені в установленому порядку копії таких документів:

свідоцтва про народження дитини або іншого документа, що посвідчує особу дитини;

документа, що посвідчує особу заявника;

документа, що підтверджує повноваження законного представника дитини (у разі коли дитина постійно проживає/перебуває у закладі охорони здоров`я, закладі освіти або іншому дитячому закладі, - документа, що підтверджує факт перебування дитини в такому закладі) або родинні стосунки між дитиною та заявником;

довідки про взяття дитини на облік як внутрішньо переміщеної особи (у разі наявності);

паспорта громадянина України, виготовленого у формі книжечки (у разі наявності);

паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон у формі е-паспорта або е-паспорта для виїзду за кордон (у разі наявності);

витягу з реєстру територіальної громади (у разі наявності).

У разі відсутності відомостей про задеклароване/зареєстроване місце проживання/перебування дитини або документів, зазначених в абзацах другому - п`ятому цього пункту, доказами підтвердження її місця проживання/перебування на території, на якій ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованій Російською Федерацією, можуть бути відомості, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або документи про право власності батьків або дитини на рухоме чи нерухоме майно, або свідоцтво про базову загальну середню освіту, або атестат про повну загальну середню освіту, або документ про професійно-технічну освіту, або табель успішності, або учнівський квиток, або медичні документи, або свідоцтво про народження дитини.

За обставин, передбачених у підпункті 1 пункту 3 цього Порядку, також подаються виписки з медичної картки дитини або консультаційного висновку спеціаліста, видані після медичного обстеження та лікування дитини в закладах охорони здоров`я та науково-дослідних установах, визначених МОЗ, із зазначенням діагнозу згідно з Міжнародною класифікацією хвороб та споріднених проблем здоров`я десятого перегляду, отриманих у період здійснення воєнних дій, збройних конфліктів.

За обставин, передбачених у підпунктах 2-5 пункту 3 цього Порядку, також подаються копії:

заяви про вчинення щодо дитини кримінального правопорушення або про залучення дитини до провадження як потерпілої, зареєстрованої в установленому порядку у відповідних правоохоронних органах;

витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань про відкриття кримінального провадження (незалежно від результатів досудового розслідування) за зазначеною заявою про вчинення злочину щодо дитини в зоні воєнних дій та збройних конфліктів;

висновку експерта за результатами судової експертизи (за наявності), проведеної в ході досудового розслідування в кримінальному провадженні, якою встановлено факти фізичного, сексуального насильства щодо дитини внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів (за обставин, передбачених у підпункті 2 пункту 3 цього Порядку).

У випадках, передбачених у підпункті 6 пункту 3 цього Порядку, також подаються:

висновок оцінки потреб сім`ї (особи) у соціальних послугах, підготовлений центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за формою, затвердженою Мінсоцполітики. До оцінювання потреб сім`ї (особи) може бути залучений психолог/практичний психолог, психотерапевт, психіатр, що працює в іншому закладі, установі, організації. На основі висновку оцінки потреб сім`ї (особи) у соціальних послугах за згодою батьків/законних представників дитина направляється до відповідного закладу/організації для реабілітації та отримання відповідних соціальних послуг;

копія посвідчення з написом "Посвідчення члена сім`ї загиблого", якщо дитина отримала статус відповідно до Порядку надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 р. № 740;

копії свідоцтва про смерть та документа, що підтверджує загибель особи внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, або копія документа, що підтверджує смерть особи внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, у разі загибелі батьків дитини або одного з них із числа цивільних осіб.

У разі відсутності документів, зазначених в абзацах другому - п`ятому пункту 6 цього Порядку, Державна служба у справах дітей не пізніше ніж через п`ять робочих днів із дати надходження письмового запиту від законного представника дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, або керівника служби у справах дітей надає про таку дитину інформацію, що міститься в банку даних про дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, і сім`ї потенційних усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів.

Відповідно до п. 9, 10 Заява про надання статусу реєструється в журналі обліку таких заяв, що ведеться за формою, затвердженою Мінсоцполітики. За результатами розгляду заяви робиться відповідна відмітка: надано статус/відмовлено в наданні статусу.

Рішення про надання або відмову в наданні статусу приймається органом опіки та піклування протягом 30 календарних днів з дати реєстрації заяви про надання статусу за результатами розгляду комісії з питань захисту прав дитини документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку.

У рішенні зазначаються прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, серія та номер свідоцтва про народження/паспорта, адреса місця проживання/перебування дитини, визначені у пункті 3 цього Порядку обставини, за яких вона постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів (за винятком сексуального насильства, яке позначається літерою "А"), документи, що підтверджують такі обставини, а також дата і номер протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини.

Рішення про відмову в наданні статусу приймається в разі відсутності одного з документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку (крім випадку, зазначеного в пункті 8 цього Порядку), та може бути оскаржене в суді.

Із процитованого видно, що відповідний статус надається органом опіки та піклування:

1) за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання/перебування дитини як внутрішньо переміщеної особи;

2) за місцем звернення, якщо місце проживання/перебування дитини не задеклароване/ не зареєстроване або задеклароване/зареєстроване на території, на якій ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованій Російською Федерацією;

3) за місцем виявлення такої дитини місцевими органами виконавчої влади та/або органами місцевого самоврядування.

Так, підставою для відмови в наданні статусу ОСОБА_2 стало те, що останній знятий з обліку, як ВПО та має задеклароване місце проживання в м.Бориспіль, а не на території , що в підпорядкуванні Оратівської селишної ради.

Оцінюючи цей аргумент відповідача, суд вказує наступне.

Так, як видно із витягу територіальної громади від 28.03.2023 р. задеклароване місце реєстрації ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 .

У висновку комісії з питань захисту прав дитини від 15.01.2025 р. відображено, що 04.03.2024 р. ОСОБА_1 та її син знялись самостійно через Дію із обліку як ВПО та не проживають на території Оратівської селищної ради.

В довідці управління праці та соціального забезпечення Вінницької РВА ВО від 27.01.2025 р. також відображено, що ОСОБА_2 , знявся як ВПО самостійно через портал Дія.

Отже, на дату звернення до відповідача та прийняття спірного рішення законний представник та позивач не були зареєстровані як внутрішньо переміщені особи на території Оратівської селищної ради.

При цьому, задеклароване місце реєстрації позивача АДРЕСА_1 .

Зважаючи на вищевикладене , беручи до уваги , що позивач не був зареєстрований, як ВПО на території Оратівської селищної ради, а має задеклароване місце проживання в Київській області, відповідач не є тим органом, який має надавати ОСОБА_2 статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів.

А отже спірним рішенням правомірно відмовлено в наданні позивачу статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, відповідно, не підлягає задоволенню вимога про зобов`язання надати такий статус.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності оскаржуваної відповіді та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову - судовий збір не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Законний представник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ін НОМЕР_1 )

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідач: виконавчий комітет Оратівської селищної ради (вул. Героїв Майдану, 78, смт.Оратів, Вінницька область, )

Повний текст рішення сформовано 26.06.25 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна