Справа № 160/3481/25
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2025 рокуСправа №160/3481/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -
- у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 з 09.09.2024 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн. без обмеження, яке встановлюється у межах максимального розміру пенсії, відповідно до постанови КМ України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області:
- у невідкладно нарахувати та виплати ОСОБА_1 з 09.09.2024 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн. без обмеження, яке встановлюється у межах максимального розміру пенсії, відповідно до постанови КМ України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб;
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що під час проведення перерахунку пенсії, відповідачем не проведено індексацію пенсії належним чином, шляхом збільшення показника середньої заробітної плати по Україні, який враховується при обчисленні її пенсії на коефіцієнти збільшення 1,197, 1,0796. Вважаючи дії відповідача щодо непроведення індексації пенсії протиправними, позивач звернулась до суду з позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач правом на надання відзиву не скористався.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному Управлінні ПФУ в Дніпропетровській області області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду було задоволено позов ОСОБА_1 та зобов`язано Відповідача провести йому з 01.04..2019 року в розмірі 95% від суми грошового забезпечення 27 797, 30 грн. , відповідно до довідки №55/11/2-2-339 від 30.06.2021 року, наданої УСБУ у Дніпропетровській області, без обмеження пенсії максимальним розміром.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 року у справі №160/18857/24 було зобов`язано Відповідача здійснити нарахування та виплату Позивачу щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн, передбаченої постановою КМУ від 14.07.2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Після отримання пенсії, яка була перерахована на виконання рішення Дніпропетровського адміністративного суду від 09.09.2024 року, позивач звернувся до відповідача із заявою для отримання інформації про те, чи здійснюється йому виплати пенсії з врахуванням доплати у розмірі 2000 грн. згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14,07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та чи не було обмежено йому пенсію максимальним розміром.

А також просив, провести перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2021 року з врахуванням індексації, у розмірі її фактичного нарахування в повному обсязі без обмеження граничного розміру пенсії десятьма мінімальними прожитковими мінімумами установлених для осіб які втратили працездатність, відповідно до постанови КМ України №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі по тексту - Постанова №118), від суми 95% грошового забезпечення, яке вказане у довідці від 30.06.2021 року за №55/11/202-339 , наданої УСБУ у Дніпропетровській області, та виплаті індексації з 01.03.2021 у повному обсязі без будь-яких обмежень виходячи із сум: 28407.44 ( основний розмір пенсіях 0,140 % (індексація) +2000 грн. (доплата за ПКМУ №713 від 14.07.2021 року )

Відповідно до наданого листа від 15.01.2025 року, який позивачем було отримано 23.01.2025 року позивачу було повідомлено, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду про встановлення йому доплати в розмірі 2000 грн. також було виконано, а після його виконання розмір пенсії позивачу було обмежено максимальним розміром.

Не погодившись з такою позицією пенсійного органу, позивач звернувся до суду.

Закон № 2262-ХІІвизначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

08 липня 2011 року прийнято Закон № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи"(далі - Закон № 3668-VI), який набрав чинності 01 жовтня 2011 року.

Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VIмаксимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України № 2262-ХІІ, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668-VIвнесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016визнано такими, що не відповідають Конституції України(є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20 грудня 2016 року.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XIIта положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ(у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI(у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин, змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Відтак, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XIIз урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016таЗаконом № 3668-VIу частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Відповідачем у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону №3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що приведені вище норми Закону № 2261-ХІІ та Закону № 3668-VIсуперечать один одному.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2018 року у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13 лютого 2019 року Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей1,8,92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XIIз урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Висновок суду в цій справі відповідає правовому висновку, викладеному Верховним Судом у постановах від 14 травня 2024 року у справі № 420/7840/21, від 29 травня 2024 року у справі № 560/12853/21, від 18 липня 2024 року у справі № 300/2531/21.

За змістом встановлених обставин у цій справі ключовим є питанням правомірності обмеження пенсії позивача максимальним розміром саме з 01 березня 2024 року, тобто після проведення індексації на підставі Постанови № 185.

На противагу доводам позивача, відповідач наполягає на тому, що відповідно до умов, визначених у Постановах № 118, перерахунки пенсії провадяться у межах максимального розміру, встановленого законом, яким є десять прожитковим мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

Тому, виходячи із встановлених обставин цієї справи суд враховує таке.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 118 установлено, що з 01 березня 2022 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-XII (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови (в розмірі 1,14), у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Як передбачено абзацам 2 пунктів 2 Постанови № 118, підвищення пенсії, передбачене абзацам першими пунктів 2, встановлюється додатково до щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою № 713.

Так, пунктом 1 Постанови № 713 установлено з 01 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 01 березня 2018 року відповідно до Закону № 2262-XII (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 цього Закону станом на 01 березня 2018 року, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-XII.

Суд зауважує, що на час набрання чинності Постановою № 118, якою установлено індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році, законодавцем не внесено будь-яких змін до правових норм, які регулюють спірні правовідносини, зокрема, до частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІтастатті 2 Закону № 3668-VІ.

Суд звертає увагу, що наявність у пункті 2 вказаної постанови Уряду положень про підвищення пенсій з 01 березня 2022 року, відповідно, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, не дає відповідачу підстави для зменшення розміру пенсії позивача при нарахуванні індексації внаслідок застосування обмеження максимального розміру пенсії.

Частинами першою третьою статті 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

У спірному випадку Постанова № 118 як нормативно-правовий акт не відповідає приписам Закону № 2262-ХІІз урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, тобто правовому акту, який має вищу юридичну силу, тому до спірних правовідносин мають застосовуватися норми Закону № 2262-ХІІз урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, а не підзаконні нормативно-правові акти, якою є Постанова № 118, в частині індексації пенсії тільки в межах максимального розміру пенсії.

Отже дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром після проведення її індексації на підставі Постанови № 118 є протиправними.

Судом не встановлюється право позивача на доплату в розмірі 2000 грн., та наявність права на перерахунок пенсії в розмірі 95% від розміру грошового забезпечення визначеного відповідно до довідки від 30.06.2021 року за №55/11/202-339, наданої УСБУ у Дніпропетровській області, оскільки ці обставини вже встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили та є преюдиційними обставинами в межах даної справи.

З огляду на викладене, суд вважає належним способом захисту та відновлення порушеного права позивача визнати протиправними дії пенсійного фонду щодо застосування обмеження максимальним розміром пенсійної виплати позивача під час перерахунку пенсії та зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу пенсії з 09.09.2025 року в розмірі 95% від суми грошового забезпечення визначеного, відповідно до довідки №55/11/2-2-339 від 30.06.2021 року, наданої УСБУ у Дніпропетровській області, без обмеження пенсії максимальним (граничним) розміром; з врахуванням щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн. без обмеження, яке встановлюється у межах максимального розміру пенсії, відповідно до постанови КМ України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та індексації, без обмеження у межах максимального розміру пенсії, відповідно до постанови КМ України №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році».

Разом з тим, суд не вважає можливим задоволення позовних вимог в частині зазначення сум грошового забезпечення, доплати та індексації, оскільки дані розміри визначені та закріплені довідкою про розмір грошового забезпечення та нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», при зверненні з цим позовом до суду його не сплачував, а тому розподіл судового збору на підставі статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлену листом від 15.01.2025 року №2432-52330/С-01/8-0400/25, щодо нарахування та виплаті ОСОБА_1 пенсії з 09.09.2025 року в розмірі 95% від суми грошового забезпечення 27797,30 грн., відповідно до довідки №55/11/2-2-339 від 30.06.2021 року, наданої УСБУ у Дніпропетровській області, без обмеження пенсії максимальним розміром; щодо щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн. без обмеження, яке встановлюється у межах максимального розміру пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»; щодо проведення індексації, без обмеження у межах максимального розміру пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від суми 95% грошового забезпечення, яке вказане у УСБУ у Дніпропетровській області» з 01.03.2021 у повному обсязі без будь-яких обмежень.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 09.09.2025 року в розмірі 95% від суми грошового забезпечення визначеного, відповідно до довідки №55/11/2-2-339 від 30.06.2021 року, наданої УСБУ у Дніпропетровській області, без обмеження пенсії максимальним (граничним) розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 09.09.2024 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн. без обмеження, яке встановлюється у межах максимального розміру пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексацію пенсії, без обмеження у межах максимального розміру пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році».

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна