Справа № 826/12156/17
Суддя: Пасечнік О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 р. №826/12156/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасечнік О.В., розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

Скасувати постанову № 468 від 12.09.2017 про накладення штрафу Головного управління Держпраці у Київській області на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 96000 грн. 00 коп.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.09.2017 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі за вказаним позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.02.2018 зупинено провадження по справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/15378/17 за позовом ФОП ОСОБА_1 до ГУ Державної фіскальної служби у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.07.2017 № , № 0, № , № 0.

На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 до Харківського окружного адміністративного суду, згідно супровідного листа № 01-19/1430/25 від 31.01.2025 року передаємо 742 (сімсот сорок дві) судові справи згідно з актом приймання-передачі від 31.01.2025, зокрема адміністративну справу № 826/12156/17.

Відповідно до статті 31 КАС України здійснено повторний розподіл автоматизованою системою документообігу суду адміністративної справи.

Вказана адміністративна справа надійшла до провадження судді Харківського окружного адміністративного суду Пасечнік О.В.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 прийнято до розгляду адміністративну справу №826/12156/17 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 поновлено провадження в адміністративній справі №826/12156/17 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що уповноваженими посадовими особами Управління Держпраці у Київській області винесено постанову про накладення штрафу № 468 від 12.09.2017 на фізичну особу підприємця ОСОБА_1 у розмірі 96000,00 грн.

Представником відповідача надано заперечення, в якому сторона відповідача проти вимог поданого позову заперечує. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що В поясненні громадянки ОСОБА_2 від 30.06.2017 р. зазначено, що вона працює у ФОП ОСОБА_1 на посаді продавця пива на розлив та супутніх товарів у магазині Живе пиво « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 з 11.04.2017 та отримує заробітну плату 5200 (п?ять тисяч двісті) гривень. В поясненні громадянина ОСОБА_1 , яке отримали працівники ГУ ДФС у м. Києві, зазначає, що громадянка ОСОБА_2 не оформлена у зв?язку з можливістю демонтажу магазину. Даний факт не являється причиною того, щоб співробітників не оформлювали на роботу за правилами встановленими законодавством, а саме Кодексом законів про працю. Стосовно того, що пояснення громадянки Хабовської від 30.06.2017 р. було надано під психологічним тиском і під диктовку працівників ГУ ДФС у м. Києві - дії працівників ГУ ДФС у м. Києві не оскаржувалися. Громадянка ОСОБА_2 не зверталася до органів ДФС та правоохоронних органів із заявою про психологічний тиск на неї та змушування її до написання пояснень. Тому, враховуючи даний факт ФОП ОСОБА_3 неправомірно посилається на те, що громадянку ОСОБА_2 було змушено написати пояснення щодо того, що вона працює на посаді продавця у ФОП ОСОБА_1 . За результатами перевірки складено Акт перевірки додержання суб?єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов?язкове соціальне страхування № 26-235/798 від 01.09.2017 р. та припис № 26-235/798-543 від 01.09.2017 р. Також головним державним інспектором було складено Протокол № 26-235/520 про адміністративне правопорушення від 01.09.2017 р.

З`ясувавши доводи позовних вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Як встановлено судовим розглядом, постановою Верховного Суду від 09.04.2024 у справі №826/15378/17 касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.02.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2018 в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо податкового повідомлення - рішення від 28.07.2017 № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 16880,00 грн. скасовано.

Прийняти у вказаній частині позовних вимог нове рішення, яким позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 28.07.2017 № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 16880,00 грн.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.02.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2018 залишено без змін.

Управлінням Держпраці у Київській області отримано акт фактичної перевірки ГУ ДПС у м. Києві від 03.07.2017 року №16/26-15-13-10/ НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що Інспекторами ГУ ДПС у м. Києві проведено фактичну перевірку ОСОБА_1 , результати якої оформлено відповідним актом фактичної перевірки від 03.07.2017 року №16/26-15-13-10/ НОМЕР_1 (а.с. 27-28)

Як встановлено за матеріалами справи в Акті фактичної перевірки від 03.07.2017 року №16/26-15-13-10/ НОМЕР_1 , зазначено, що проведено перевірку господарської одиниці магазину Живе пиво "Бочка", що розташований за адресою АДРЕСА_1 суб?єкта господарської діяльності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер фізичної особи за ДРФО НОМЕР_1 ) юридична адреса: АДРЕСА_2 тел. НОМЕР_2 зареєстрованого в ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м.Києві.

З матеріалів справи судом також встановлено, що до акту фактичної перевірки від 03.07.2017 року №16/26-15-13-10/ НОМЕР_1 також надано письмові пояснення.

В поясненні гр. ОСОБА_2 зазначено, що працює на ФОП ОСОБА_1 на посаді продавця пива на розлив та супутніх товарів у магазині Живе пиво « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , з 11.04.2017 та отримує заробітну плату 5 200 (п?ять тисяч двісті) гривень.

В поясненні гр. ОСОБА_1 , яке отримала працівники ГУ ДФС у м. Києві, зазначає, що гр. ОСОБА_2 не оформлена у зв?язку з можливістю демонтажу магазину.

Також відповідно до додаткового пояснення ОСОБА_2 від 24.07.2017, остання вказує про те, що стосовно попереднього її пояснення від 30.06.2017, наявного в матеріалах фактичної перевірки хоче зазначити, що воно не відповідає дійсності, так-як було надано під психічним тиском і під диктовку перевіряючих (а.с. 26).

Судом встановлено, що на підставі отриманої інформації уповноваженими посадовими особами Управління Держпраці у Київській області прийнято постанову про накладення штрафу № 468 від 12.09.2017 на Фізичну особу підприємця ОСОБА_1 у розмірі 96000,00 грн. на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, а саме за допуск до роботи двох осіб без укладення трудового договору.

Не погоджуючись із постановою про накладення штрафу позивач звернувся до суду із відповідним адміністративним позовом.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 р. № 877-V (далі - Закон №877-V).

Статтею 1 Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення №96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена в Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295.

Відповідно до пункту 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

У даному випадку за підсумками проведення фактичних перевірок Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено перевірку господарської одиниці магазину Живе пиво "Бочка", що розташований за адресою м. Київ, вул. Гната Юри, буд. 22-А суб?єкта господарської діяльності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер фізичної особи за ДРФО НОМЕР_1 ) юридична адреса: АДРЕСА_2 тел. НОМЕР_2 зареєстрованого в ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м.Києві, встановлено допущення позивачем до роботи працівників: ОСОБА_2 без оформлення трудового договору, чим порушено вимоги ст. 24 КЗпП України.

Згідно з ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За визначенням ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з ч. 1 статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Суд зазначає, що діяльність працівника в рамках трудового договору характеризується наступними правовими ознаками: праця юридично несамостійна, протікає в рамках певного підприємства, установи, організації (юридичної особи) або в окремого громадянина (фізичної особи); не на свій страх і ризик, а шляхом виконання в роботі вказівок і розпоряджень власника або уповноваженого ним органу; праця має гарантовану оплату; виконання роботи певного виду (трудової функції); трудовий договір, як правило, укладається на невизначений час; здійснення трудової діяльності відбувається, як правило, в складі трудового колективу; виконання протягом встановленого робочого часу певних норм праці; встановлення спеціальних умов матеріальної відповідальності; застосування заходів дисциплінарної відповідальності; забезпечення роботодавцем соціальних гарантій.

Такі ознаки трудового договору визначені положеннями КЗпП України та іншими законодавчими актами, що регулюють трудові відносини: Закон України «Про відпустки», Закон України «Про оплату праці», Закон України «Про колективні договори і угоди», Закон України «Про охорону праці».

Трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання, трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Крім того, судом враховується як доказ на підтвердження правомірності прийняття оскаржуваної постанови той факт, що під час перевірки ГУ ДПС у м. Києві встановлено, що продавець ОСОБА_2 працює у ФОП- ОСОБА_1 з 11.04.2017р. по момент проведення перевірки та отримує заробітну плату у сумі 5200,00 грн. (п?ять тисяч двісті гривень 00 коп.) на місяць. Документи, що підтверджують трудові відносини з ФОП ОСОБА_1 із зазначеною особою позивачем ані до перевірки, ані до матеріалів справи не надано.

Отже, в порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП ОСОБА_2 було допущено до роботи без укладання трудового договору, оформленого належним чином.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю, передбачених частиною 2 ст. 265 КЗпП України визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2013 № 509 (далі - Порядок № 509).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 509 однією з підстав для накладення штрафів є акт про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що відносини позивача з продавцем ОСОБА_2 фактично є трудовими.

При цьому, оформлення таких трудових відносин шляхом підписання трудового договору, видання відповідного наказу чи розпорядження роботодавця чи уповноваженого ним органу, позивачем проведено не було, з огляду на що суд вважає обґрунтованим висновок відповідача щодо порушення позивачем вимоги ч. 3 ст. 24 КЗпП України.

Таким чином, в ході розгляду справи суд приходить до висновку, що за результатами перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 встановлено фактичний допуск ФОП ОСОБА_1 до роботи ОСОБА_2 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу, чим порушено вимоги частини 3 статті 24 КЗпП України.

Отже, Управлінням було правомірно застосовано штрафні санкції до позивача, а тому відсутні підстави для визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими особами Управління Держпраці у Київській області № 468 від 12.09.2017 про накладення штрафу.

Оскільки детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті рішення суду, то інші доводи сторін, що наведені у заявах по суті справи, окремій оцінці не підлягають, адже не впливають на правильність розв`язання спору по суті.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Пасечнік О.В.