Справа № 640/13050/22
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року Справа№640/13050/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Галатіної О.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, необґрунтованої відмови у повернені безпідставно сплачених коштів на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не складення подання до Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві про повернення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 13750,00 (тринадцять тисяч сімсот п`ятдесят гривень 00 коп.);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві сформувати подання до Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві про повернення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 13750,00 (тринадцять тисяч сімсот п`ятдесят гривень 00 коп.);

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві судовий збір у сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.) на користь ОСОБА_1 .

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає про безпідставну відмову пенсійного органу в поверненні помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, адже житло позивачем придбано вперше. У зв`язку з зазначеним, Позивач звернулася до суду із цим позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 серпня 2022 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін..

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року прийнято ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, необґрунтованої відмови у повернені безпідставно сплачених коштів на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У матеріалах справи міститься відзив ГУ ПФУ в м. Києві, відповідно до якого зазначено, що звільнення покупця від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування на підставі підпунктів «в» або «г» пункту 15-2 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 із змінами (далі - Порядок №1740) можливе за умови наявності зазначених у цих пунктах інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. При цьому обов`язок надання нотаріусу необхідних відомостей та документів, що необхідні для звільнення від сплати збору, покладається на покупця. Відтак, сплативши збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомого майна, позивачка не скористалась правом, яке дозволяє звільнення її від сплати вказаного збору згідно із Порядком № 1740.

Зазначає, що Позивач, сплативши збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, не скористався правом, яке дозволяє звільнення від сплати останнього на підставі Порядку.

З урахуванням наведеного, представник відповідача вважає позовні вимоги необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

У своїх поясненнях представник позивача третьої особи зазначив, що згідно Постанови № 106 контроль за правильністю та своєчасністю надходження до державного та місцевих бюджетів податків, зборів, платежів та інших доходів, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів за кодом бюджетної класифікації 24140500 «Збір з операцій придбавання (купівлі-продажу) нерухомого майна» покладено на Пенсійний фонд. Отже обов`язок, щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, в даному випадку, покладено на відповідача, така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.11.2018 р. у справі № 813/1126/17. З огляду на викладене, чинним законодавством чітко визначено механізм повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових коштів.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши докази по справі, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 09 грудня 2021 року придбав квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу квартири укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з іншої сторони, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Едігаровим Е.М., що підтверджується матеріалами справи.

У відповідності до квитанції від 09 грудня 2021 року № 0.0.237089512.1 ОСОБА_1 сплачено 13750 грн 00 коп.

Призначення платежу сплата збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна.

Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_1 є власником квартири, за адресою: АДРЕСА_1 .

17.12.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомості.

Листом від 30 грудня 2022 року вих. № 2600-0603-8/210823 ГУ ПФУ в м. Києві роз`яснило позивачу, що відповідно до Порядку заявник повинен надати відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло. До 2013 року реєстрація права власності на квартири, житлові будинки, нежитлові приміщення та інше нерухоме майно, проводилася Бюро технічної інвентаризації (надалі БТІ). Дана інформація, передбачена Порядком, має містити дані щодо житлової нерухомості по суб`єкту. Отже, надані документи є не повними і не свідчать про придбання житла вперше, відповідно не можна зробити висновку про помилковість сплати цього збору при посвідченні договору.

Вважаючи свої права порушеними, Позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначений Законом України від 26.06.1997 №400/97-ВР «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №400/97-ВР).

Відповідно до абзацу першого пункту 9 статті 1 Закону №400/97-ВР платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій на виконання Закону №400/97-ВР регулює Порядок сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року №1740 (далі - Порядок №1740), зі змінами, які внесені постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року №866 «Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій», яка набрала чинності 26 вересня 2020 року (далі - Постанова №866).

Згідно з пунктами 15-2, 15-3 Порядку №1740 (у редакції Постанови №866) збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо:

б) право власності на житло, отримане фізичною особою в результаті його приватизації, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»;

в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року);

г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір.

Суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками, зазначеними у пункті 151 цього Порядку, за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса.

Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах "в" і "г" пункту 152 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Відтак, аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що з 26 вересня 2020 року визначено механізм, за умови дотримання якого фізична особа, що придбаває житло вперше, не сплачує збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна (житла) при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу.

У зазначених положеннях пункту 15-2 Порядку №1740 (в редакції Постанови №866) деталізовано зміст поняття «придбаває житло вперше», яке необхідно розуміти так, що фізична особа не має та не набувала права власності на житло, в тому числі в результаті приватизації.

Отже, з огляду на вищенаведене під час вирішення питання чи є операція купівлі-продажу житла об`єктом сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, термін «придбавання майна» треба використовувати як такий, що охоплює (включає) не лише оплатне набуття права власності на певний об`єкт, а і його безоплатну приватизацію.

Отже, з 26.09.2020 року в рамках чинного законодавства держава створила цілком дієвий механізм, за умови дотримання котрого фізична особа, що придбаває житло вперше та, відповідно, не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна (житла), не сплачує збір при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу. Для цього фізична особа подає нотаріусу:

- заяву про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя);

- відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло,

- дані про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року).

За умови отримання від фізичної особи таких документів нотаріус на підставі абз. 4 п. 15-3 Порядку № 1740 здійснює нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що Позивачем виконано вимоги підпункту "в" пункту 15-2 Порядку №1740 щодо подання нотаріусу відповідної заяви і документів при посвідченні договору купівлі-продажу квартири

Якщо ж особа не скористалася цим механізмом на стадії посвідчення договору в нотаріуса та помилково сплатила збір, то вона вправі скористатися ним вже після посвідчення нотаріусом договору, подавши відповідному територіальному органу Пенсійного фонду визначені підпунктом «в» пункту 15-2 Порядку № 1740 інформацію та пакет документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, для формування відповідного подання про повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. У разі отримання відмови - відповідно оскаржити таке рішення до суду.

Крім того, суд зауважує, що внесені Постановою № 866 зміни до Порядку № 1740 не позбавляють Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві обов`язку щодо вчинення дій стосовно повернення позивачу безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 при посвідченні договору купівлі-продажу квартири сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 13750,00грн (1% від вартості квартири), що підтверджується копією квитанції від 09 грудня 2021 року № 0.0.237089512.1.

07 липня 2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомості.

Тобто, у даному випадку, на підтвердження обставин придбання житла вперше, позивачем надано власне підтвердження цих обставин, копію договору, квитанцію, витяги та довідки з реєстрів та інші матеріали, з яких у сукупності вбачається, що квартира придбана позивачем вперше на підставі договору купівлі-продажу квартири.

Разом з тим, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання позивачем житла вперше, відповідачем в порядку виконання обов`язку, визначеного ч. 2 ст. 77 КАС України, не надано.

Отже, враховуючи те, що позивач звертався до ГУ ПФУ з приводу повернення помилково сплаченої суми збору, однак отримав відмову, слід дійти до висновку про протиправну бездіяльність ГУ ПФУ в м. Києві щодо відмови у формуванні та направленні до ГУ ДКСУ у місті Києві подання про повернення позивачу помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 відсотка від вартості придбаного житла.

При цьому, суд звертає увагу відповідача на те, шо у разі відсутності, зазначених у підпунктах "в" і "г" пункту 152 Порядку № 1740 інформації та документів, що підтверджують звільнення покупця від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування та сплату покупцем при купівлі-продажу нерухомого майна 1 відсотка від вартості такого майна та подальше звернення покупця із заявою до пенсійного органу про повернення помилково сплаченого збору, пенсійний орган зобов`язаний перевірити факт придбання таким покупцем майна вперше.

Сама по собі сплата суми збору при оформленні договору, не є доказом придбання заявником житла не вперше.

Зазвичай така сплата при оформленні договору пов`язана лише з необхідністю прискорення процедури оформлення нерухомості внаслідок все-таки достатньо обтяжливої для громадян бюрократичної процедури підтвердження перед нотаріусом придбання майна вперше та, за практикою, перестраховкою нотаріусів у з`ясування питання - чи придбана квартира вперше чи не вперше.

Така сплата податку при оформленні договору, не виключає для громадянина можливості звернення із заявою про повернення помилкового сплаченої суми збору.

Слід звернути увагу відповідача на те, що в силу ч. 2 ст. 77 КАС України саме Держава в особі Пенсійного фонду України (його органів) як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, з якої вимагається сплата збору, придбала житло не вперше.

Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію.

В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на Державу.

Відповідачем не надано жодних доказів на спростування доводів позивача щодо первинного придбання ним житла та не надано суду жодних належних і допустимих у розумінні ст. 73 КАС України доказів, які б спростовували право позивача на пільгу у вигляді звільнення від сплати вказаного збору у зв`язку з придбанням житла вперше.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов є таким, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що з відповідача треба стягнути належну суму судового збору у розмірі 992,40 грн.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, необґрунтованої відмови у повернені безпідставно сплачених коштів на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві у формуванні та направленні до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у сумі 13750,00 (тринадцять тисяч сімсот п`ятдесят гривень 00 коп.), сплаченого згідно квитанції від 09 грудня 2021 року № 0.0.237089512.1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у сумі 13750,00 (тринадцять тисяч сімсот п`ятдесят гривень 00 коп.), сплаченого згідно квитанції від від 09 грудня 2021 року № 0.0.237089512.1..

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код: 42098368) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Направлення даного рішення суду здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Суддя О.О. Галатіна