Справа № 340/981/25
Суддя: О.А. ЧЕРНИШ
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/981/25

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Міністерство освіти і науки України (01135, м. Київ, пр. Берестейський, 10, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державне підприємство "Інфоресурс" (03057, м. Київ, вул. Олександра Довженка, 3, )

про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , через представника ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до Міністерства освіти і науки України про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 у 2016 році здобув освітній рівень молодшого спеціаліста, а у вересні 2024 року розпочав навчання у Центральноукраїнському національному технічному університеті на денній формі за освітнім рівнем бакалавр. З метою отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації він отримав довідку про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти №247369 від 02.09.2024 року. У цій довідці помилково зазначено, що поточне здобуття освіти порушує послідовність, визначену частиною 2 статті 10 Закону України "Про освіту". Позивач звернувся до Міністерства освіти і науки України та державного підприємства "Інфоресурс" із заявою, в якій просив внести зміни до даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, щодо черговості здобуття освіти. Однак отримав від Міністерства освіти і науки України відмову №3/10751-24 від 30.12.2024 року, яку вважає незаконною. З цих підстав позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову Міністерства освіти і науки України №3/10751-24 від 30.12.2024 року у внесенні змін до відомостей, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Міністерство освіти і науки України та технічного адміністратора Єдиної державної електронної бази з питань освіти - державне підприємство "Інфоресурс" - внести зміни до даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо порушення ОСОБА_1 черговості здобуття освіти, визначеної статтею 10 Закону України "Про освіту", а саме: в розділі "На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною 2 статті 10 Закону України "Про освіту" - вказати "Так, не порушує".

Ухвалою судді від 04.03.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою суд залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державне підприємство "Інфоресурс".

Відповідач подав відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що повторне зарахування особи на навчання за тим самим рівнем освіти вважається порушенням послідовності освітніх рівнів у розумінні Закону України "Про освіту". Наразі позивач здобуває вищу освіту в непослідовному порядку, оскільки він раніше вже був зарахований на навчання за освітнім рівнем бакалавр в іншому закладі вищої освіти. Довідка про здобувача освіти за даними ЄДЕБО щодо позивача сформована правильно, а наведена у ній інформація відповідає дійсності.

Представник позивача подала відповідь на відзив, у якій доводила що поточне навчання ОСОБА_1 не порушує послідовність здобуття рівнів освіти.

Третя особа пояснення щодо позову та відзиву не подала.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Він має такі документи про освіту:

- свідоцтво про базову загальну середню освіту НОМЕР_2 , видане 20.06.2011 року НВК "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад" №1 Помічнянської міської ради Кіровоградської області,

- атестат про повну загальну середню освіту НОМЕР_3 , виданий 01.06.2013 року Помічнянською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №1 Добровеличківської районної державної адміністрації Кіровоградської області,

- диплом молодшого спеціаліста НОМЕР_4 , виданий 02.03.2016 року механіко-технологічним технікумом Одеської національної академії харчових технологій.

У серпні 2016 року наказом ректора Одеської національної академії харчових технологій №454-03 від 05.08.2016 року ОСОБА_1 з 01.09.2016 року зараховано студентом 3 курсу денної форми навчання за освітнім ступенем бакалавр за спеціальністю "Харчові технології та інженерія".

У січні 2019 року наказом ректора Одеської національної академії харчових технологій №72-03 від 31.01.2019 року ОСОБА_1 відраховано зі складу студентів за невиконання індивідуального навчального плану.

У серпні 2024 року наказом ректора Центральноукраїнського національного технічного університету №5-ПК від 12.08.2024 року ОСОБА_1 з 01.09.2024 року зараховано студентом 1 курсу денної форми навчання агротехнічного факультету Центральноукраїнського національного технічного університету. Він навчається за освітнім рівнем бакалавр, спеціальність 201 "Агрономія". Термін навчання - до 30.06.2028 року.

Центральноукраїнський національний технічний університет сформував довідку про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти №247369 від 02.09.2024 року з інформацією про поточне здобуття освіти ОСОБА_1 та про його документи про освіту. У цій довідці зазначено, що на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти порушує послідовність, визначену частиною 2 статті 10 Закону України "Про освіту".

У грудні 2024 року позивач подав до Міністерства освіти і науки України звернення, у якому просив внести зміни до даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, щодо непорушення ним послідовності здобуття освіти.

Директорат вищої освіти та освіти дорослих Міністерства освіти і науки України надав позивачу відповідь №3/10751-24 від 30.12.2024 року про те, що згідно з інформацією, яка міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, здобувач освіти ОСОБА_1 у 2016 році був зарахований на навчання за освітнім рівнем бакалавр до Одеського національного технологічного університету, з якого відрахований 31.01.2019 року. У 2024 році повторно зарахований на навчання за освітнім рівнем бакалавр до Центральноукраїнського національного технічного університету. Таким чином ОСОБА_1 здобуває освіту в непослідовному порядку. З цих підстав у довідці, сформованій відповідно до вимог законодавства на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, у відповідному полі зазначено "Ні, порушує", що відповідає дійсності. Питання внесення інформації про здобувача освіти до ЄДЕБО належить до компетенції суб`єктів освітньої діяльності.

Не погодившись з такою відповіддю, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд дійшов до таких висновків.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 року "Про загальну мобілізацію", затвердженим Законом України від 03.03.2022 року №2105-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

У статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" наведені підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

Постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 року затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (надалі - Порядок №560), який містить такі норми:

56. Відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

58. За наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.

60. Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період особам, зазначеним у підпункті 1 пункту 2 додатка 5, надається на семестр, але не більше ніж на шість місяців.

62. Здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період подають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, за формою згідно з додатком 9.

У додатку 5 до Порядку №560 наведений перелік документів, що подаються військовозобов`язаними для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Так, згідно підпунктом 1 пункту 2 додатка 5 документами, що підтверджують право на відстрочку для категорії осіб, передбаченої пунктом 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а саме для здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, а також докторантів, є довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти.

У додатку 9 до Порядку №560 наведена форма Довідки про здобувача освіти за даними єдиної державної електронної бази з питань освіти, яка містить графу: На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" : так/ні.

Суспільні відносини, що виникають у процесі реалізації конституційного права людини на освіту, прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у реалізації цього права, регулює Закон України "Про освіту", який містить такі норми:

Стаття 1. Основні терміни та їх визначення

1. У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

8) здобувачі освіти - вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, аспіранти (ад`юнкти), інші особи, які здобувають освіту за будь-яким видом та формою здобуття освіти;

23) рівень освіти - завершений етап освіти, що характеризується рівнем складності освітньої програми, сукупністю компетентностей, які визначені, як правило, стандартом освіти та відповідають певному рівню Національної рамки кваліфікацій.

Стаття 9. Форми здобуття освіти

1. Особа має право здобувати освіту в різних формах або поєднуючи їх.

Основними формами здобуття освіти є:

- інституційна (очна (денна, вечірня), заочна, дистанційна, мережева);

- індивідуальна (екстернатна, сімейна (домашня), педагогічний патронаж, на робочому місці (на виробництві);

- дуальна.

2. Очна (денна, вечірня) форма здобуття освіти - це спосіб організації навчання здобувачів освіти, що передбачає їх безпосередню участь в освітньому процесі.

10. Дуальна форма здобуття освіти - це спосіб здобуття освіти, що передбачає поєднання навчання осіб у закладах освіти (в інших суб`єктів освітньої діяльності) з навчанням на робочих місцях на підприємствах, в установах та організаціях, а також під час виконання робіт та/або надання послуг за гіг-контрактом, для набуття певної кваліфікації, як правило, на основі договору.

Стаття 10. Складники та рівні освіти

2. Рівнями освіти є:

- дошкільна освіта;

- початкова освіта;

- базова середня освіта;

- профільна середня освіта;

- перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти;

- другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти;

- третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти;

- фахова передвища освіта;

- початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти;

- перший (бакалаврський) рівень вищої освіти;

- другий (магістерський) рівень вищої освіти;

- третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.

Стаття 17. Вища освіта

1. Метою вищої освіти є здобуття особою високого рівня наукових та/або творчих мистецьких, професійних і загальних компетентностей, необхідних для діяльності за певною спеціальністю чи в певній галузі знань.

2. Вища освіта здобувається на основі повної загальної середньої освіти.

Рівні, ступені вищої освіти, порядок, умови, форми та особливості її здобуття визначаються спеціальним законом.

Стаття 40. Документи про освіту

1. Після успішного завершення навчання за освітньою програмою здобувачі освіти (крім вихованців дошкільних закладів освіти) отримують відповідний документ про освіту.

2. Документи про освіту видаються закладами освіти та іншими суб`єктами освітньої діяльності.

3. Інформація про видані документи про середню, професійну (професійно-технічну), фахову передвищу та вищу освіту вноситься до Єдиного державного реєстру документів про освіту в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування системи вищої освіти, встановлює Закон України "Про вищу освіту", який містить такі норми:

Стаття 4. Право на вищу освіту

1. Кожен має право на вищу освіту.

Громадяни України мають право безоплатно здобувати вищу освіту в державних і комунальних закладах вищої освіти на конкурсній основі, якщо певний ступінь вищої освіти громадянин здобуває вперше за рахунок коштів державного або місцевого бюджету, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Громадяни України вільні у виборі закладу вищої освіти, форми здобуття вищої освіти і освітньої програми.

Громадяни України, які не завершили навчання за кошти державного або місцевого бюджету за певним ступенем освіти, мають право повторно безоплатно здобувати вищу освіту в державних і комунальних закладах вищої освіти за тим самим ступенем освіти, за умови відшкодування до державного або місцевого бюджету коштів, витрачених на оплату послуг з підготовки фахівців, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Стаття 5. Рівні та ступені вищої освіти

1. Підготовка фахівців з вищою освітою здійснюється за відповідними освітніми програмами на таких рівнях вищої освіти:

- початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти;

- перший (бакалаврський) рівень;

- другий (магістерський) рівень;

- третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень.

Початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування типових спеціалізованих задач у певній галузі професійної діяльності.

Перший (бакалаврський) рівень вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування складних спеціалізованих задач у певній галузі професійної діяльності.

Другий (магістерський) рівень вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування задач дослідницького та/або інноваційного характеру у певній галузі професійної діяльності.

Третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності розв`язувати комплексні проблеми в галузі професійної та/або дослідницько-інноваційної діяльності.

Освітньо-науковий рівень вищої освіти передбачає здобуття особою теоретичних знань, умінь, навичок та інших компетентностей, достатніх для продукування нових ідей, розв`язання комплексних проблем у галузі професійної та/або дослідницько-інноваційної діяльності, оволодіння методологією наукової та педагогічної діяльності, а також проведення власного наукового дослідження, результати якого мають наукову новизну, теоретичне та практичне значення.

Освітньо-творчий рівень вищої освіти передбачає оволодіння методологією мистецької та мистецько-педагогічної діяльності, здійснення самостійного творчого мистецького проекту, здобуття практичних навичок продукування нових ідей і розв`язання теоретичних та практичних проблем у творчій мистецькій сфері.

2. Здобуття вищої освіти на кожному рівні вищої освіти передбачає успішне виконання особою освітньої програми, що є підставою для присудження відповідного ступеня вищої освіти:

1) молодший бакалавр;

2) бакалавр;

3) магістр;

4) доктор філософії/доктор мистецтва;

3. Молодший бакалавр - це освітній або освітньо-професійний ступінь, що здобувається на початковому рівні (короткому циклі) вищої освіти і присуджується закладом вищої освіти у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти освітньої програми, обсяг якої становить 120 кредитів ЄКТС. Для здобуття освітнього ступеня молодшого бакалавра на основі фахової передвищої освіти заклад вищої освіти має право визнати та перезарахувати кредити ЄКТС, максимальний обсяг яких визначається стандартом вищої освіти.

Особа має право здобувати ступінь молодшого бакалавра за умови наявності в неї повної загальної середньої освіти.

4. Бакалавр - це освітній ступінь, що здобувається на першому рівні вищої освіти та присуджується закладом вищої освіти у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти освітньо-професійної програми, обсяг якої становить 180-240 кредитів ЄКТС. Для здобуття освітнього ступеня бакалавра на основі освітнього ступеня молодшого бакалавра або на основі фахової передвищої освіти заклад вищої освіти має право визнати та перезарахувати кредити ЄКТС, максимальний обсяг яких визначається стандартом вищої освіти.

Особа має право здобувати ступінь бакалавра за умови наявності в неї повної загальної середньої освіти.

Стаття 7. Документи про вищу освіту

1. Документ про вищу освіту видається особі, яка успішно виконала відповідну освітню програму та пройшла атестацію.

2. Встановлюються такі види документів про вищу освіту за відповідними ступенями:

- диплом молодшого бакалавра;

- диплом бакалавра;

- диплом магістра;

- диплом доктора філософії/доктора мистецтва.

3. У документі про вищу освіту зазначаються назва закладу вищої освіти (наукової установи), що видав цей документ (у разі здобуття вищої освіти у відокремленому підрозділі закладу вищої освіти (наукової установи) - також назва такого підрозділу), назва освітньої програми, а також кваліфікація, що складається з інформації про здобутий особою ступінь вищої освіти, спеціальність (крім міждисциплінарних освітніх програм), спеціалізацію, предметну спеціальність (за наявності) та професійні кваліфікації (у разі присвоєння).

10. Інформація про видані дипломи вноситься закладами вищої освіти, крім вищих військових навчальних закладів, до Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

Стаття 46. Відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення здобувачів вищої освіти

1. Підставами для відрахування здобувача вищої освіти є:

1) завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою;

2) власне бажання;

3) переведення до іншого закладу освіти;

4) невиконання індивідуального навчального плану;

5) порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання;

6) інші випадки, передбачені законом.

Особа, відрахована із закладу вищої освіти до завершення навчання за освітньою програмою, отримує академічну довідку, що містить інформацію про результати навчання, назви дисциплін, отримані оцінки і здобуту кількість кредитів ЄКТС. Зразок академічної довідки затверджує центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Порядок функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти унормований статтею 74 Закону України "Про освіту", яка містить такі норми:

1. У системі освіти функціонує інтегрована інформаційна система - Єдина державна електронна база з питань освіти (далі - Електронна база).

2. Електронна база містить такі складові: Реєстр суб`єктів освітньої діяльності, Реєстр здобувачів освіти, Реєстр документів про освіту, Реєстр сертифікатів зовнішнього незалежного оцінювання, Реєстр студентських (учнівських) квитків, Реєстр педагогічних, науково-педагогічних працівників, Реєстр сертифікатів педагогічних працівників (далі - публічні електронні реєстри у сфері освіти).

Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти та порядок її ведення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

3. Інформація, що міститься в Електронній базі, крім інформації з обмеженим доступом, є відкритою, у тому числі у форматі відкритих даних, та з урахуванням потреб осіб з порушенням зору. Особа має повний безоплатний доступ до всіх відомостей про себе, що містяться в Електронній базі.

4. Доступ осіб до інформації, що міститься в Електронній базі, здійснюється через:

- офіційні веб-сайти держателя Електронної бази та адміністратора Електронної бази;

- Єдиний державний веб-портал електронних послуг.

5. Держателем Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти (далі - держатель Електронної бази) є центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, що здійснює організаційні заходи, пов`язані із забезпеченням функціонування Електронної бази та її складових.

Власником Електронної бази є держава в особі центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Адміністратором Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти (далі - адміністратор Електронної бази) є визначена Кабінетом Міністрів України юридична особа, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Адміністратор Електронної бази:

- здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Електронної бази;

- відповідає за технічне і технологічне забезпечення Електронної бази, збереження та захист інформації (даних), що містяться в Електронній базі;

- забезпечує надання та анулювання доступу до Електронної бази;

- проводить навчання для роботи з Електронною базою;

- здійснює інші заходи, передбачені законом.

Створення, ведення та адміністрування Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти здійснюються відповідно до цього Закону та законів України "Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах", "Про захист персональних даних", "Про авторське право і суміжні права" та "Про публічні електронні реєстри".

6. Суб`єктами ведення Електронної бази є:

- держатель та адміністратор Електронної бази;

- органи управління у сфері освіти;

- суб`єкти освітньої діяльності;

- підприємства, установи та організації, що належать до сфери управління держателя Електронної бази.

7. Електронна база в порядку електронної взаємодії здійснює обмін інформацією з Єдиним державним демографічним реєстром, Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Державним реєстром актів цивільного стану громадян, Державним реєстром речових прав на нерухоме майно, Державним реєстром загальнообов`язкового державного соціального страхування, Державним реєстром фізичних осіб - платників податків, Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Електронною системою охорони здоров`я, Єдиною інформаційною системою соціальної сфери, Єдиним державним веб-порталом електронних послуг, реєстрами територіальних громад та іншими автоматизованими системами й інформаційними ресурсами держателя Електронної бази та інших юридичних осіб в обсязі та у випадках, визначених законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 року №1060 "Деякі питання функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти" визначено державне підприємство "Інфоресурс", що належить до сфери управління розпорядника Єдиної державної електронної бази з питань освіти - Міністерства освіти і науки, технічним адміністратором Єдиної державної електронної бази з питань освіти. Установлено, що: технічний адміністратор Єдиної державної електронної бази з питань освіти здійснює заходи із створення, модернізації і супроводження програмного забезпечення Єдиної державної електронної бази з питань освіти, у тому числі її реєстрів, та інформаційно-пошукової системи доступу до її відкритих даних, їх технічного і технологічного забезпечення, збереження та захисту відомостей та даних, надання, тимчасового припинення (блокування) та анулювання доступу до цієї бази та її реєстрів, надання послуг у сфері їх функціонування, а також інші функції, визначені законодавством; модернізація програмного та технічного забезпечення Єдиної державної електронної бази з питань освіти здійснюється за рахунок коштів державного бюджету та інших джерел, не заборонених законодавством.

Наказом Міністерства освіти і науки України №620 від 08.06.2018 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.10.2018 року за №1132/32584, затверджено Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти, яке містить такі норми:

I. Загальні положення

1. Це Положення розроблено відповідно до статті 74 Закону України "Про освіту" (далі - Закон) з метою визначення порядку функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти (далі - ЄДЕБО) в галузі освіти як автоматизованої системи збирання, оброблення, зберігання та захисту інформації щодо здобувачів освіти, суб`єктів освітньої діяльності, що формується (створюється) та використовується для забезпечення потреб фізичних та юридичних осіб.

2. У цьому Положенні терміни вживаються у таких значеннях:

- верифікація - процес перевірки у випадках та порядку, визначених цим Положенням, відповідності інформації, що вноситься до ЄДЕБО, інформації та документам, що містяться в ЄДЕБО, в інших державних електронних інформаційних ресурсах, з якими ЄДЕБО взаємодіє, або в органах ліцензування освітньої діяльності чи інституційного аудиту;

- користувачі ЄДЕБО - працівники уповноважених суб`єктів, яким наказом керівника уповноваженого суб`єкта надано право доступу до ЄДЕБО;

- уповноважені суб`єкти - розпорядник ЄДЕБО, технічний адміністратор ЄДЕБО, державні органи, органи управління у сфері освіти, Державна служба якості освіти України, Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти, Український центр оцінювання якості освіти, суб`єкти освітньої діяльності, підприємства, установи та організації, що належать до сфери управління розпорядника ЄДЕБО, інші особи, яким надається доступ до ЄДЕБО або окремих її складових у порядку та обсягах, визначених законодавством.

3. ЄДЕБО є інтегрованою інформаційно-телекомунікаційною системою, технічні засоби якої перебувають в межах території України, яка складається з комплексу автоматизованих робочих місць, об`єднаних в єдину інформаційну систему захищеними каналами зв`язку з використанням технології віддаленого доступу, має підключення до мереж зв`язку загального користування з розмежуванням прав доступу, забезпечує захист від порушень цілісності інформації, забезпечує різні види доступності (блокування) відкритої інформації та інформації з обмеженим доступом, вимогу щодо захисту якої встановлено законами. Захист інформації в ЄДЕБО забезпечується шляхом створення комплексної системи захисту інформації з підтвердженою відповідністю.

В ЄДЕБО діє електронна ідентифікація через інтегровану систему електронної ідентифікації з дати, визначеної технічним адміністратором ЄДЕБО.

4. В ЄДЕБО містяться Реєстр суб`єктів освітньої діяльності, Реєстр документів про освіту, Реєстр сертифікатів зовнішнього незалежного оцінювання, Реєстр студентських (учнівських) квитків, Реєстр сертифікатів педагогічних працівників, єдина електронна система моніторингу працевлаштування випускників закладів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, інші складові, визначені відповідно до законодавства.

5. Власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава. Розпорядником ЄДЕБО є Міністерство освіти і науки України, технічним адміністратором - державне підприємство "Інфоресурс", що належить до сфери управління розпорядника ЄДЕБО.

Розпорядник ЄДЕБО є володільцем інформації, що міститься в ЄДЕБО.

6. Обробка і захист інформації здійснюються в ЄДЕБО відповідно до вимог законодавства у сфері захисту інформації, що перебуває у власності держави.

ІІ. Призначення та сервіси ЄДЕБО

1. Головним призначенням ЄДЕБО є забезпечення фізичних та юридичних осіб інформацією в галузі освіти.

ІІІ. Внесення та отримання інформації ЄДЕБО

1. Доступ до ЄДЕБО уповноваженим суб`єктам надається технічним адміністратором ЄДЕБО на договірній основі за заявою уповноваженого суб`єкта, що обов`язково містить відомості про нього або його територіально відокремлений структурний підрозділ (відокремлений підрозділ), дані його працівників, яким забезпечується доступ до ЄДЕБО, визначені підпунктом п`ятим пункту 6 цього розділу. Форма заяви про організацію доступу до ЄДЕБО визначається технічним адміністратором ЄДЕБО.

2. Інформація вноситься до ЄДЕБО за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення ЄДЕБО або спеціалізованого програмного забезпечення, що використовується уповноваженими суб`єктами, узгодженого з технічним адміністратором ЄДЕБО.

3. Інформація вноситься до ЄДЕБО користувачами ЄДЕБО протягом п`яти робочих днів з моменту її створення або отримання, якщо інший строк не встановлений законодавством.

6. В ЄДЕБО вносяться такі дані про фізичних осіб:

2) щодо здобувачів освіти - прізвище, ім`я, по батькові (за наявності); дата народження; тип, серія (за наявності), номер, ким і коли виданий документ, що посвідчує особу (для особи, якій не виповнилось 14 років - свідоцтво про народження; для особи, яка звернулася із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і не має документів, що посвідчують особу - довідка про звернення за захистом в Україні); реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності); громадянство; стать; серія, номер, ким і коли виданий документ про освіту (науковий ступінь) особи з інформацією про здобуті нею рівень (освітньо-кваліфікаційний (кваліфікаційний) рівень), ступінь освіти, професію, спеціальність та спеціалізацію (у деяких випадках зазначаються напрям підготовки, освітня програма, професійна кваліфікація); про зарахування, відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення за спеціальністю, спеціалізацією, професією; рівень (освітньо-кваліфікаційний (кваліфікаційний) рівень), ступінь освіти, що здобувається, освітня програма; джерело фінансування здобуття освіти; назва факультету (відділення), структурного підрозділу; форма навчання; курс навчання; навчальна група; серія, номер, ким і коли виданий студентський (учнівський) квиток державного зразка особи з інформацією про назву факультету (відділення), структурного підрозділу, номер групи, форму навчання, дату видачі та строк дії квитка, цифрова фотографія (за наявності).

11. Доступ до інформації у форматі відкритих даних забезпечується технічним адміністратором шляхом її розміщення на веб-сайті ЄДЕБО за електронною адресою https://info.edbo.gov.ua/, зокрема через офіційний веб-сайт розпорядника ЄДЕБО, у тому числі з урахуванням потреб осіб з порушенням зору.

Фізична особа має повний доступ до інформації про себе, що міститься в ЄДЕБО, на веб-сайті ЄДЕБО, зокрема через офіційний веб-сайт розпорядника ЄДЕБО, де формує запит з накладенням кваліфікованого електронного підпису, що містить інформацію про її прізвище, ім`я, по батькові та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності) або серію (за наявності) та номер паспорта (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) (або пройшовши електронну ідентифікацію з використанням схем електронної ідентифікації через інтегровану систему електронної ідентифікації), та в інших випадках та у порядку, передбачених законодавством.

12. Уповноважений суб`єкт має доступ до інформації, внесеної або сформованої ним в ЄДЕБО, а також до інформації, доступ до якої передбачений відповідно до законодавства розпорядником ЄДЕБО.

ІV. Основні функції уповноважених суб`єктів у ЄДЕБО

1. Розпорядник ЄДЕБО:

1) вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування ЄДЕБО;

2) здійснює контроль за забезпеченням захисту інформації в ЄДЕБО згідно із законодавством;

3) використовує інформацію, що міститься в ЄДЕБО, у тому числі персональні дані, з метою прийняття управлінських рішень та виконання повноважень, визначених законодавством;

4) вносить до ЄДЕБО інформацію щодо:

- ліцензування (рішення про видачу, анулювання ліцензій на провадження освітньої діяльності, звуження, розширення освітньої діяльності) суб`єктів освітньої діяльності відповідно до ліцензійних умов на провадження освітньої діяльності;

- результатів перевірок, ініційованих розпорядником ЄДЕБО, щодо дотримання суб`єктами освітньої діяльності - ліцензіатами ліцензійних умов на провадження освітньої діяльності;

- акредитації спеціальностей, напрямів підготовки у закладах освіти, освітньо-професійних програм, за якими здійснюється підготовка здобувачів освітньо-кваліфікаційного рівня "молодший спеціаліст", а також освітньо-професійних програм у сфері фахової передвищої освіти (до затвердження положення про акредитацію освітньо-професійних програм у сфері фахової передвищої освіти);

- іншу інформацію, визначену законодавством;

5) забезпечує верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначеної підпунктами 1, 2 пункту 8, абзацами п`ятим - сьомим підпункту 1 та підпунктом 4 пункту 9 розділу III цього Положення, що підтверджується накладенням кваліфікованого електронного підпису;

6) встановлює вимоги до апаратного та програмного забезпечення ЄДЕБО;

7) визначає:

- перелік інформації, доступ до якої надається уповноваженим суб`єктам;

- вартість послуг з організації та підтримання доступу до ЄДЕБО, а також інших послуг, пов`язаних з ЄДЕБО та її реєстрами, що надаються технічним адміністратором ЄДЕБО.

2. Технічний адміністратор ЄДЕБО забезпечує:

- функціонування ЄДЕБО у порядку, визначеному розпорядником ЄДЕБО;

- здійснення заходів із технічного і технологічного забезпечення ЄДЕБО, створення, модернізації і супроводження її програмного забезпечення та веб-сайту з інформаційно-пошуковою системою доступу до відкритих даних, що містяться в ЄДЕБО;

- структурну систематизацію даних, що містяться в ЄДЕБО, відповідно до державних та/або галузевих класифікаторів;

- взаємодію ЄДЕБО з іншими автоматизованими системами, інформаційними ресурсами та державними реєстрами у випадках та у порядку, визначених законодавством;

- організацію та підтримання доступу уповноважених суб`єктів до ЄДЕБО на підставі укладеного з ним договору;

- тимчасове припинення (блокування) та анулювання доступу уповноважених суб`єктів до ЄДЕБО;

- можливість доступу у форматі відкритих даних до інформації, що міститься в ЄДЕБО, у порядку, встановленому законодавством;

- оброблення, ведення обліку та зберігання в ЄДЕБО замовлень, поданих суб`єктами освітньої діяльності в електронній формі, на формування інформації, що відтворюється в документах про освіту, студентських (учнівських) квитках державного зразка, в порядку, визначеному розпорядником ЄДЕБО;

- оброблення в ЄДЕБО інформації про прийом, відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої та освіти дорослих, в тому числі післядипломної освіти;

- ведення в ЄДЕБО обліку даних про органи управління у сфері освіти;

- здійснення комплексу заходів щодо забезпечення захисту інформації, що міститься в ЄДЕБО;

- внесення та верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначена відповідно до законодавства розпорядником ЄДЕБО;

- ведення обліку операцій, пов`язаних з обробкою персональних даних суб`єкта та доступом до них, зберігаючи інформацію про дату, час та джерело збирання персональних даних суб`єкта, зміну персональних даних, перегляд персональних даних, будь-яку передачу (копіювання персональних даних) суб`єкта, дату та час видалення або знищення персональних даних, користувача ЄДЕБО, який здійснив одну з указаних операцій, мету та підстави зміни, перегляду передачі та видалення або знищення персональних даних;

- виконання інших заходів із забезпечення функціонування ЄДЕБО у порядку та обсягах, передбачених відповідно до законодавства розпорядником ЄДЕБО.

8. Суб`єкти освітньої діяльності та їх територіально відокремлені структурні підрозділи (відокремлені підрозділи), що надають освітні послуги у сфері дошкільної, загальної середньої, позашкільної освіти, засновники яких не мають органів управління освітою (суб`єкти освітньої діяльності приватної форми власності), а також професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, освіти дорослих, в тому числі післядипломної освіти:

1) вносять до ЄДЕБО та підтримують в повному, актуальному та достовірному стані інформацію за переліком, визначеним у пунктах 6-9 розділу III цього Положення (крім інформації про сертифікати зовнішнього незалежного оцінювання, результати зовнішнього незалежного оцінювання, участь у вступних кампаніях до закладів освіти (коли, до яких закладів освіти, на які професії, спеціальності, спеціалізації, рівні, форми навчання особа подавала заяви в електронній формі) та інформації, зазначеної в підпункті 6 пункту 6) для таких суб`єктів освітньої діяльності;

2) підтверджують зазначену в ЄДЕБО інформацію про себе один раз на рік, якщо інше не визначено розпорядником ЄДЕБО;

3) здійснюють в ЄДЕБО інші дії у порядку та обсягах, передбачених відповідно до законодавства розпорядником ЄДЕБО.

9. Інші уповноважені суб`єкти вносять до ЄДЕБО інформацію та здійснюють в ЄДЕБО інші дії у порядку та обсягах, передбачених відповідно до законодавства розпорядником ЄДЕБО.

10. Керівники уповноважених суб`єктів забезпечують достовірність, точність та повноту інформації, що міститься в ЄДЕБО, своєчасність її внесення, якісне та своєчасне виконання в ЄДЕБО інших дій, визначених законодавством.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" умовою надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації є здобуття особою професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти за денною або дуальною формою навчання за рівнем, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною 2 статті 10 Закону України "Про освіту". Для підтвердження цих обставин Порядком №560 запроваджено відповідний документ довідка про здобувача освіти за даними ЄДЕБО (додаток 9 до Порядку). Така довідка формується за допомогою програмних засобів ЄДЕБО шляхом оброблення інформації про фізичну особу (здобувача освіти), яка міститься в ЄДЕБО та у відповідних публічних електронних реєстрах у сфері освіти. Довідка видається особі закладом освіти, де ця особа здобуває освіту, та подається нею до ТЦКСП для оформлення відстрочки.

Особа вважається такою, що здобула певний рівень освіти, у разі успішного завершення нею навчання за відповідною освітньою програмою і отримання відповідного документу про освіту.

Для підтвердження послідовності здобуття освіти слід порівнювати поточний рівень освіти із рівнем, який особа вже завершила. Тому враховується тільки та освіта, яка була здобута. Незавершена освіта не є показником досягнення певного рівня освіти.

Суд установив, що позивач є здобувачем вищої освіти, який з 01.09.2024 року навчається за денною формою здобуття освіти в Центральноукраїнському національному технічному університеті. Він здобуває перший (бакалаврський) рівень вищої освіти, що є вищим за раніше здобутий ним освітньо-кваліфікаційний рівень молодший спеціаліст (диплом №015555 від 02.03.2016 року). Згідно з підпунктом 4 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про вищу освіту" диплом про вищу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста (початкова вища освіта) прирівнюється до диплома про вищу освіту за освітньо-професійним ступенем молодшого бакалавра.

Таке здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною 2 статті 10 Закону України "Про освіту", позаяк позивач не завершив попереднє навчання в Одеській національній академії харчових технологій, яке тривало у період з 01.09.2016 року по 31.01.2019 року, оскільки був відрахований за невиконання індивідуального навчального плану без отримання диплому бакалавра.

Отже у довідці №247369 від 02.09.2024 року зазначена неправильна/недостовірна інформація про порушення ОСОБА_1 послідовності здобуття освіти, визначеної частиною 2 статті 10 Закону України "Про освіту".

Цей документ створений за даними та за допомогою програмних засобів ЄДЕБО. Розпорядником ЄДЕБО є Міністерство освіти і науки України, яке також є держателем публічних електронних реєстрів у сфері освіти, які є складовими ЄДЕБО.

Суд зазначає, що правові, організаційні і фінансові засади створення та функціонування публічних електронних реєстрів з метою захисту прав та інтересів фізичних та юридичних осіб під час створення, зберігання, оброблення та використання інформації у публічних електронних реєстрах, визначає Закон України "Про публічні електронні реєстри", який містить зокрема такі норми:

Стаття 2. Визначення термінів

1. У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

3) держатель публічного електронного реєстру - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, юридична особа публічного права, визначена законом, або саморегулівна організація, що забезпечує створення, функціонування та ведення публічного електронного реєстру;

5) інтегрована інформаційна система (далі - ІІС) - багатофункціональна інтегрована інформаційно-комунікаційна система, яка забезпечує логічне поєднання електронних інформаційних ресурсів або публічних електронних реєстрів, що належать до організаційної структури суб`єкта ведення відповідної системи, захист інформації, внутрішню та зовнішню інформаційну взаємодію шляхом використання єдиної точки доступу до цієї ІІС;

7) оброблення реєстрової інформації (оброблення) - дія або сукупність дій з реєстровими даними, зокрема збирання, фіксація, упорядкування, структурування, реєстрація, накопичення, зберігання, використання, адаптація, зміна, відновлення, ознайомлення, псевдоанонімізація, профілювання, знеособлення, розкриття шляхом передачі, поширення або надання доступу в інший спосіб, групування або комбінування, обмеження, видалення або знищення, у тому числі з використанням інформаційно-комунікаційних систем;

11) правоволоділець - особа, інформацію про яку (певні її правові статуси, майнові або немайнові права, речі і права на них або на інші об`єкти публічних електронних реєстрів) внесено до публічного електронного реєстру;

12) публічний електронний реєстр (реєстр, кадастр, регістр тощо) (далі - реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, захист, облік, відображення, оброблення реєстрових даних та надання реєстрової інформації;

15) реєстрова інформація - інформація (у тому числі інформація з обмеженим доступом), що створюється програмними засобами реєстру на основі реєстрових даних, метаданих та іншої передбаченої цим Законом інформації або їх сукупності;

17) реєстрові дані - дані про об`єкт реєстру, які відповідно до законодавства, згідно з яким було створено відповідний реєстр, внесені до відповідної бази даних реєстру при здійсненні реєстраційних дій щодо такого об`єкта.

Стаття 3. Засади діяльності у сфері реєстрів

1. Реєстри створюються, ведуться, адмініструються з метою накопичення, оброблення та надання відповідній інформації офіційного визнання у разі створення, зберігання та використання інформації в реєстрах, дотримання прав та інтересів громадян, їх об`єднань, юридичних осіб, територіальних громад, органів державної влади та органів місцевого самоврядування шляхом забезпечення повною, достовірною та актуальною інформацією про осіб, їхні правові та майнові статуси, речі і права на них, у тому числі під час провадження дозвільної діяльності, надання адміністративних, соціальних та інших публічних послуг, провадження іншої управлінської діяльності та здійснення державного регулювання, у найбільш зручний для користувачів технологічний, економічний та корупційно безпечний спосіб.

2. Ведення усіх реєстрів, за допомогою яких органи державної влади, органи місцевого самоврядування, саморегулівні організації, юридичні особи публічного права, їх посадові особи, інші уповноважені законом особи здійснюють збирання, оброблення та поширення офіційної інформації про передбачені цим Законом та іншими законами об`єкти реєстрів, здійснюється в електронному вигляді відповідно до вимог цього Закону, законів або інших актів законодавства, згідно з якими вони створені, та є публічними електронними реєстрами.

4. Реєстри (будь-які їх складові) перебувають у власності держави, відповідної територіальної громади або відповідної саморегулівної організації в особі держателя відповідного реєстру.

Стаття 18. Вимоги до реєстрової інформації

1. Інформація про об`єкти реєстрів створюється створювачами згідно з видами та джерелами реєстрових даних, визначеними цим Законом, законом або іншим актом законодавства, згідно з якими створено відповідні реєстри.

Стаття 19. Статус реєстрової інформації

1. Інформація про об`єкти реєстрів, створена з дня набрання чинності цим Законом, є офіційною з моменту її внесення до відповідного реєстру.

2. Інформація про об`єкти реєстрів, яка внесена до відповідного реєстру, вважається достовірною і може використовуватися державними органами, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами при здійснення ними повноважень, визначених законом, а також фізичними та юридичними особами при вчиненні правочинів.

Якщо інформація про об`єкти реєстрів, внесена до реєстру, є недостовірною, третя особа може посилатися на неї у спорі як на достовірну. Третя особа не може посилатися на таку інформацію у спорі, у разі якщо вона знала або повинна була знати про те, що такі відомості є недостовірними.

У разі виявлення фактів, що дають обґрунтовані підстави вважати, що інформація про об`єкт реєстру, внесена до відповідного реєстру, є недостовірною, державні органи, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, треті особи невідкладно повідомляють про такі факти держателя або адміністратора реєстру для проведення перевірки інформації.

3. Інформація про об`єкти реєстрів, що не відповідає зазначеному у частині першій або другій цієї статті, є неофіційною та не може використовуватися державними органами, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами при здійсненні ними повноважень, визначених законом, а також фізичними та юридичними особами при вчиненні правочинів.

4. Законом або іншим актом законодавства, згідно з яким створено відповідний реєстр, можуть встановлюватися інші особливості статусу реєстрової інформації такого реєстру з урахуванням законів України "Про інформацію", "Про доступ до публічної інформації", "Про державну таємницю", "Про захист персональних даних".

Стаття 20. Створення реєстрової інформації

1. Інформація про об`єкт реєстру створюється шляхом документованої фіксації створювачем у встановлений законодавством спосіб за допомогою технічних та інших засобів (або без таких) юридично значущих фактів, волевиявлень, рішень, дій, подій, натурних, метричних, біологічних, юридичних та інших характеристик (властивостей) та їх змін, які відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів, згідно з якими створено відповідні реєстри, визнані об`єктами відповідних реєстрів, за результатом чого створювач складає відповідний електронний документ для реєстрації такої інформації у відповідному реєстрі, у тому числі з використанням прикладних програмних інтерфейсів реєстру.

У випадках, передбачених законодавством, інформація про об`єкт реєстру може вноситися до реєстру шляхом здійснення посилання на документ у паперовій формі.

Стаття 21. Відтворення реєстрової інформації на паперових та інших матеріальних носіях

1. Законом або іншим актом законодавства, згідно з яким створено відповідні реєстри, може передбачатися відтворення реєстрової інформації на паперових та інших матеріальних носіях.

2. Заповнення зазначених у частині першій цієї статті паперових та інших матеріальних носіїв (крім їх підписання) здійснюється виключно у спосіб автоматизованого виводу на них реєстрової інформації із хеш-структурою з відповідного реєстру автоматично за допомогою друку та/або інших технологій, що повністю виключають ручний та інші неавтоматизовані способи відтворення реєстрової інформації.

3. Будь-яке відтворення та/або перенесення реєстрової інформації на паперові та інші матеріальні носії з порушенням вимог частини другої цієї статті забороняється, а відповідна реєстрова інформація, що міститься на таких носіях, не може визнаватися офіційною.

Відображення реєстрової інформації, оформлене засобами реєстру, разом з унікальним електронним ідентифікатором (QR-кодом, штрих-кодом, цифровим кодом) можуть подаватися та застосовуватися у таких самих випадках, якщо законодавством передбачено подання та застосування такої реєстрової інформації, відтвореної на паперових або інших матеріальних носіях.

Реєстрова інформація, відтворена на паперових або інших матеріальних носіях, може подаватися та застосовуватися у формі відображення реєстрової інформації, оформленого засобами реєстру, разом з унікальним електронним ідентифікатором (QR-кодом, штрих-кодом, цифровим кодом) у таких самих випадках, якщо законодавством передбачено подання та застосування такої реєстрової інформації на паперових або інших матеріальних носіях.

Стаття 24. Документи, що створюються під час ведення реєстрів

1. Документами, що створюються під час ведення реєстрів, є визначені законом або іншим актом законодавства, згідно з якими створено відповідні реєстри, паспорти, свідоцтва, сертифікати, ліцензії та інші документи, що містять реєстрову інформацію та хеш-структуру і видаються публічними реєстраторами правоволодільцям для здійснення їх фізичної та/або юридичної ідентифікації чи засвідчення їх правових, майнових та інших спеціальних статусів, речей і прав на них та на інші об`єкти реєстрів.

2. Кожен правоволоділець має право отримати документи, що створюються під час ведення реєстрів, із всією наявною інформацією про себе, свої правові та майнові статуси, речі і права на них та інші об`єкти реєстрів у порядку, визначеному законом або іншим актом законодавства, згідно з яким створено відповідний реєстр.

3. У разі якщо документи, що створюються під час ведення реєстрів, містять інформацію з декількох реєстрів, видача таких документів здійснюється публічними реєстраторами відповідно до нормативно-правових актів, згідно з якими створено відповідні реєстри, мають право надавати відповідну реєстрову інформацію.

4. Документи, що створюються під час ведення реєстрів, за вибором правоволодільця видаються в електронній формі та/або на паперових чи інших неелектронних матеріальних носіях виключно у спосіб, що повністю виключає ручний та інші неавтоматизовані способи відтворення відповідної реєстрової інформації.

Документи, що створюються під час ведення реєстрів в електронній формі, повинні створюватися з урахуванням вимог, визначених законами України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги", містити реєстровий номер відповідного об`єкта реєстру, хеш-структуру і мають бути підписані публічним реєстратором шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису.

Документи, що створюються під час ведення реєстрів на паперових та інших матеріальних носіях, повинні створюватися з урахуванням вимог законодавства, містити реєстрові номери відповідних об`єктів реєстру, хеш-структуру, підпис публічного реєстратора, який здійснює їх видачу, або печатку відповідного суб`єкта ведення реєстру.

Документи, що створюються під час ведення реєстрів, які не відповідають вимогам абзаців першого - третього цієї частини, є недійсними.

5. У складі матеріальних форм документів, що створюються під час ведення реєстрів, крім типових форм бланків, можуть передбачатися інші форми таких документів, що мають однакову юридичну силу з типовими.

6. У випадках, встановлених нормативно-правовими актами, згідно з якими створено відповідні реєстри, видача документів, що створюються під час ведення реєстрів в електронній формі та/або на паперових та інших матеріальних носіях, здійснюється публічними реєстраторами з використанням відповідних бланків за формою, визначеною законодавством.

У разі якщо документи, що створюються під час ведення реєстрів, не можуть бути виготовлені на неелектронних матеріальних носіях безпосередньо публічними реєстраторами у випадках, встановлених нормативно-правовими актами, згідно з якими створено відповідні реєстри, такі документи виготовляються публічним реєстратором в електронній формі та за письмовою згодою правоволодільця передаються для виготовлення зазначеній правоволодільцем особі. Інформація виготовленого в такій спосіб документа перевіряється публічним реєстратором на її автентичність, після чого цей публічний реєстратор здійснює видачу зазначеного документа із дотриманням вимог абзацу третього частини четвертої цієї статті.

Стаття 34. Користування реєстровою інформацією

1. Користування реєстровою інформацією здійснюється у порядку загального доступу, спеціального доступу та електронної інформаційної взаємодії між реєстрами.

Користувачі реалізують передбачені цим Законом права щодо отримання та використання реєстрової інформації особисто або за допомогою програмно-апаратних засобів, у тому числі з використанням електронних інтерфейсів реєстру.

3. Користуватися реєстровою інформацією у порядку спеціального доступу мають право:

1) органи державної влади та органи місцевого самоврядування - у випадках, передбачених законодавством, за умови що така інформація не може бути отримана у порядку електронної інформаційної взаємодії між реєстрами;

5) правоволодільці - щодо реєстрової інформації про себе, власне майно, майнові та немайнові права, спеціальні статуси тощо.

Користування реєстровою інформацією у порядку спеціального доступу здійснюється у формі надання доступу до інформації реєстрів у режимі читання, а також у формі витягів, довідок, інформаційних, статистичних та аналітичних звітів, доступу через прикладні програмні інтерфейси реєстрів, інформаційно-комунікаційну систему оператора та в інших, встановлених законом або іншими актами законодавства, згідно з якими створено реєстри, формах. Правоволодільці також мають право на отримання відповідної реєстрової інформації у формі документів, що створюються під час ведення реєстрів.

Користування реєстровою інформацією у порядку спеціального доступу здійснюється зазначеними в цій частині особами за допомогою електронних інтерфейсів реєстрів, а також шляхом особистого або письмового (поштовим відправленням) звернення до публічного реєстратора або в інший спосіб відповідно до міжнародних зобов`язань України.

4. Користування реєстровою інформацією у порядку електронної інформаційної взаємодії між реєстрами здійснюється суб`єктами такої взаємодії у порядку та обсягах, визначених цим Законом та законами, згідно з якими створено відповідні реєстри.

5. Реєстрова інформація, отримана в порядку загального та спеціального доступу, може вільно використовуватися, копіюватися, поширюватися (у межах цілей, для яких її надано), у тому числі у комерційних цілях, у поєднанні з іншою інформацією або шляхом включення до складу власних інформаційних та інформаційно-комунікаційних систем, інформаційних продуктів її користувачами, крім інформації з обмеженим доступом.

Для отримання реєстрової інформації держателем у межах спеціального доступу додатково до засобів загального доступу може забезпечуватися створення (у тому числі на засадах державно-приватного партнерства) автоматизованих сервісів надання реєстрових даних, продуктів їх аналітичної обробки на договірній основі.

З метою здійснення дозвільної діяльності, надання адміністративних, соціальних та інших публічних послуг у реєстрі дозволяється оброблення реєстрової інформації інших реєстрів, отриманої у порядку електронної інформаційної взаємодії між реєстрами або в інший спосіб.

6. Надання реєстрової інформації здійснюється з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних", а реєстрова інформація з обмеженим доступом надається в порядку і на умовах, визначених Законом України "Про доступ до публічної інформації" та іншими спеціальними законами.

7. З метою забезпечення цілісності, повноти, достовірності реєстрових даних у реєстрах можуть проводитися процедури звірки, верифікації, співставлення таких даних. Порядок проведення звірки, верифікації, співставлення реєстрових даних визначається Кабінетом Міністрів України.

8. З метою здійснення дозвільної діяльності, надання адміністративних, соціальних та інших публічних послуг у реєстрі дозволяється оброблення реєстрової інформації інших реєстрів.

Стаття 35. Виправлення помилок у реєстрових даних, реєстровій інформації

1. Помилками у реєстрових даних, у тому числі тих, що містяться у документі, що створюється під час ведення реєстру, є:

1) технічна помилка (некоректне відображення символів, описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша подібна помилка);

2) помилка у визначенні змісту, характеристик та/або властивостей об`єкта реєстру, визначених частиною другою статті 18 та абзацом першим частини першої статті 20 цього Закону.

Технічна помилка може бути такою, що сталася:

1) при відображенні або відтворенні реєстрової інформації (у тому числі з електронного документа або з іншого джерела відповідно до абзацу першого частини першої статті 20 цього Закону);

2) при створенні електронного документа або іншого джерела відповідно до абзацу першого частини другої статті 20 цього Закону;

3) у документах або інших джерелах, реєстрова інформація з яких була перенесена (відтворена) до електронного документа або іншого джерела відповідно до абзацу першого частини другої статті 20 цього Закону;

4) при перенесенні реєстрової інформації про об`єкт (об`єкти) реєстру, створеної до набрання чинності цим Законом відповідно до абзацу четвертого частини другої розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Помилка у визначенні змісту, характеристик та/або властивостей об`єкта реєстру, визначених частиною другою статті 18 та абзацом першим частини першої статті 20 цього Закону, може бути такою, що сталася:

1) при визначенні створювачем характеристик та/або властивостей об`єкта реєстру із створенням електронного документа або іншого джерела відповідно до абзацу першого частини другої статті 20 цього Закону;

2) при визначенні особою, яка створила документи, реєстрова інформація з яких про характеристики та/або властивості об`єкта реєстру була перенесена створювачем до електронного документа або іншого джерела відповідно до абзацу першого частини другої статті 20 цього Закону;

3) при визначенні особою, яка створила документи, реєстрова інформація з яких про характеристики та/або властивості об`єкта реєстру була перенесена держателем реєстру або публічним реєстратором до реєстру відповідно до частини другої статті 8 цього Закону.

2. У разі виявлення правоволодільцем або іншою особою помилки у реєстрових даних та/або у реєстровій інформації, у тому числі такої, що міститься в документі, що створюється під час ведення реєстру, така особа повідомляє про це держателя або адміністратора реєстру в порядку, визначеному порядком ведення відповідного реєстру, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

3. Виправлення помилок у реєстровій інформації та/або у реєстрових даних, у тому числі тих, що містяться в документі, який створюється під час ведення реєстру, що виникли внаслідок наявності помилок у документах, на підставі яких була внесена (перенесена, відтворена) така інформація, здійснюється після виправлення помилок у зазначених документах або їх скасування, визнання нечинними чи припинення їх дії.

4. При виправленні помилок у реєстровій інформації та/або у реєстрових даних помилкова реєстрова інформація та/або реєстрові дані не знищується, а зберігається у відповідних реєстрах як архівна разом із протоколом, рішенням про виправлення помилки та відповідними посиланнями і документами, що обґрунтовують таке рішення.

5. Порядок, строки, фінансові умови виправлення помилок у реєстровій інформації та/або у реєстрових даних визначаються законами, згідно з якими створено відповідні реєстри.

Стаття 36. Загальні засади адміністрування реєстрів

1. Адміністрування реєстру здійснює держатель реєстру або визначений відповідно до закону або іншого акта законодавства, згідно з яким створено реєстр, адміністратор реєстру.

Адміністрування реєстру може здійснюватися технічним адміністратором на підставі укладених договорів.

2. Технічний адміністратор не має права в будь-який спосіб самостійно чи через будь-яких осіб створювати, вносити, змінювати (модифіковувати), відкривати, приховувати чи видаляти реєстрові дані, реєстрову інформацію, а також вчиняти будь-які інші дії, що впливають на їх зміст.

Стаття 37. Створення, модифікація, впровадження та супровід програмного забезпечення реєстрів

1. Створення, модифікація, впровадження та супровід програмного забезпечення реєстру полягають у здійсненні держателем реєстру або адміністратором/технічним адміністратором заходів та/або дій з його розроблення, встановлення, налаштування, вдосконалення, тестування, дослідної експлуатації, виявлення та виправлення помилок, підтримання безперервного коректного функціонування з урахуванням вимог, визначених законодавством.

2. Програмне забезпечення реєстрів має відповідати принципам державної політики цифрового розвитку, принципам, визначеним статтею 3 цього Закону, та забезпечувати такі функціональні можливості:

1) створення особистих електронних кабінетів користувачів;

2) завантаження, заповнення та подання заяв та інших документів до реєстру;

3) захист реєстрової інформації та реєстрових даних відповідно до вимог законодавства у сфері захисту інформації;

4) формування реєстрової інформації у вигляді вихідних документів в обсязі та видах, передбачених цим Законом або іншим актом законодавства, згідно з яким створено відповідний реєстр;

5) сумісність та електронна інформаційна взаємодія у режимі реального часу з національними електронними інформаційними ресурсами;

6) автоматизована фіксація всіх дій будь-яких користувачів (у тому числі з реєстровою інформацією та реєстровими даними);

7) електронна ідентифікація та автентифікація користувачів, у тому числі з використанням інтегрованої системи електронної ідентифікації, кваліфікованого електронного підпису, печатки, а також інших засобів ідентифікації, які дають можливість однозначно встановлювати особу;

8) забезпечення авторизації з розмежуванням функцій та доступів до інформації залежно від ролі;

9) забезпечення механізмів архівування даних та постійного зберігання;

10) збереження, автоматичне резервування і відновлення реєстрових даних та реєстрової інформації;

11) інші функціональні можливості, необхідні для забезпечення актуальності запропонованих рішень.

Суд зазначає, що інтегрована інформаційна система ЄДЕБО створена відповідно до Закону України "Про освіту", а її головним призначенням є забезпечення фізичних та юридичних осіб інформацією в галузі освіти. Інформація, яка вноситься, зберігається, обробляється та використовується в ЄДЕБО, повинна відповідати вимогам Закону України "Про освіту". Вимоги до програмного забезпечення ЄДЕБО встановлює його розпорядник Міністерство освіти і науки України. У разі внесення змін до законодавства про освіту, вимогам якого повинно відповідати програмне забезпечення ЄДЕБО, ці зміни мають бути невідкладно відображені через зміни у функціональності (оновлення) програмного забезпечення ЄДЕБО.

Суд установив, що Міністерство освіти і науки України у травні-червні 2024 року з метою реалізації положень Порядку №560 щодо формування в ЄДЕБО довідки про здобувача освіти, під час модернізації програмного забезпечення ЄДЕБО замовило його доопрацювання та розробило технічний опис, у якому передбачило алгоритм (методику) визначення послідовності здобуття освіти та формування закладами освіти довідки в ЄДЕБО. Технічний адміністратор ДП "Інфоресурс" за дорученням Міністерства освіти і науки України у червні 2024 року забезпечив необхідні технічні заходи для запровадження в ЄДЕБО можливості формування закладами освіти у розділі "Здобувачі освіти" довідки про навчання та документи про освіту здобувача за даними ЄДЕБО та друк довідки у паперовій формі з унікальним електронним ідентифікатором (QR-кодом). Також на сайті ДП "Інфоресурс" запропонований електронний сервіс перевірка в ЄДЕБО достовірності довідки про здобувача освіти з інформацією щодо послідовності навчання.

Відповідно до Порядку №560 така довідка є єдиним документом, який підтверджує право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації для здобувачів освіти, передбачених у пункті 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Втім внаслідок неправильного тлумачення відповідачем послідовності здобуття рівнів освіти у розумінні пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", частини 2 статті 10 Закону України "Про освіту", впроваджений ним в програмне забезпечення ЄДЕБО алгоритм при визначенні поточного рівня здобуття освіти фізичною особою помилково враховує незакінчені рівні освіти, відомості про які містяться в ЄДЕБО, як здобуті.

Така методологічна помилка, пов`язана з невідповідністю методології та алгоритмів роботи ЄДЕБО положенням законодавства про освіту, призвела до некоректного функціонування ЄДЕБО та формування в цій електронній базі довідок про здобувача освіти з недостовірною/неправильною інформацією про порушення послідовності здобуття поточної освіти особами, які мають незакінчену освіту того самого або вищого рівня.

Суд наголошує, що інформація про порушення / непорушення послідовності здобуття освіти генерується у довідці програмними засобами ЄДЕБО і є результатом автоматичного опрацювання цією інтегрованою інформаційною системою наявних у ній даних про навчання особи та видані їй документи про освіту. Дії відповідального працівника закладу освіти (користувача ЄДЕБО), який видає довідку за зверненням студента, не впливають на цей результат.

Заклади освіти, які хоч і є суб`єктами ведення ЄДЕБО, однак не мають ні повноважень, ні технічної можливості щодо усунення методологічних помилок в роботі ЄДЕБО та виправлення такої недостовірної/неправильної інформації у виданих ними довідках, згенерованих в ЄДЕБО.

ДП "Інфоресурс" як технічний адміністратор ЄДЕБО також не має права в будь-який спосіб самостійно вносити, змінювати, видаляти реєстрові дані та реєстрову інформацію, а також вчиняти будь-які інші дії, що впливають на їх зміст.

Позивач звернувся до відповідача як до володільця інформації, що міститься в ЄДЕБО, з метою виправлення помилкової інформації, на підставі якої сформована/згенерована довідка №247369 від 02.09.2024 року про порушення ним послідовності здобуття вищої освіти.

Втім відповідач відмовив позивачу у виправленні помилки в інформації щодо нього, яка міститься в ЄДЕБО, посилаючись на те, що його поточне навчання порушує послідовність здобуття рівнів освіти. Також відповідач не вжив заходів щодо виправлення у програмному забезпеченні ЄДЕБО помилкового алгоритму визначення послідовності здобуття освіти, впровадженого з метою реалізації положень Порядку №560, та не привів його у відповідність із нормами чинного законодавства про освіту.

Такі дії відповідача унеможливлюють реалізацію позивачем права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на яку він має право як здобувач вищої освіти відповідно до пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Тож такі дії відповідача слід визнати протиправними, а порушене право позивача - відновити, зобов`язавши відповідача вжити заходів для відображення в ЄДЕБО інформації про відсутність порушення послідовності здобуття вищої освіти, визначеної частиною 2 статті 10 Закону України "Про освіту", яку позивач на даний час здобуває.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позову на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати на сплату судового збору в сумі 1211, 20 грн.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо відмови ОСОБА_1 у виправленні помилки в інформації про послідовність здобуття ним вищої освіти, визначеної частиною 2 статті 10 Закону України "Про освіту", що формується Єдиною державною електронною базою з питань освіти.

Зобов`язати Міністерство освіти і науки України вжити заходів для відображення в Єдиній державній електронній базі з питань освіти інформації про відсутність порушення послідовності здобуття вищої освіти, визначеної частиною 2 статті 10 Закону України "Про освіту", яку ОСОБА_1 з 01.09.2024 року здобуває в Центральноукраїнському національному технічному університеті.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 1211, 20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства освіти і науки України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ