Справа № 592/6200/25
Суддя: Титаренко В. В.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №592/6200/25
Провадження №2-а/592/125/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючої судді Титаренко В.В., за участю секретаря судового засідання Каплін А.А., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

18.04.2025 позивач ОСОБА_1 , через представника Попович Ю.О., звернувся до суду з позовом і просить визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № Х04/25-77-1 від 14.04.2025 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, закрити справу про адміністративне правопорушення та стягнути понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.04.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ОСОБА_1 виніс постанову №Х 04/25-77-1 про притягнення його до відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Згідно з постановою 04.04.2025 об 11 год 45 хв під час особливого періоду під час дії правового режиму воєнного стану ОСОБА_1 перебуваючи в приміщенні КУ «СМКЛ №5», за адресою: м. Суми, вул. Марко Вовчок, буд. 2, категорично відмовився від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки згідно абз. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Згідно з тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_1 виключений з військового обліку та з 04.10.2022 є невійськовозобов`язаним. Отже, з 04.10.2022 на позивача не розповсюджуються норми Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як на такого, що втратив статус військовозобов`язаного. Вищевказані документи були надані представником позивача при розгляді протоколу №Х04/25-77-1, однак не враховані відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови. Зазначає, що оскільки, згідно з військово-обліковим документом позивач виключений з військового обліку, то, відповідно, не знав, що в ІНФОРМАЦІЯ_3 наявна інша інформація щодо його перебування на військовому обліку. Відтак, після складання протоколу він звернувся з письмовою заявою до ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо внесення відомостей до Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» з приводу виключення ОСОБА_1 з 04.10.2022, як вказано в його тимчасовому посвідченні № НОМЕР_1 . Відповідь на вказану заяву позивачу досі не надана. Оскаржувана постанова є немотивованою, не містить посилання на докази, що підтверджують винуватість особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. При винесенні постанови відповідачем не враховано той факт, що позивач є невійськовозобов`язаним та на нього не розповсюджується законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за порушення якого ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності.

Ухвалою від 24 квітня 2025 року суд відкрив провадження в адміністративній справі, вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначив судове засідання.

Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі представника позивача та самого позивача. Зазначила, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не подав.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини та зміст спірних правовідносин.

04.04.2025 гранатометник 3 відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 с-нт ОСОБА_2 склав протокол № Х 04/25-77-1 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , відповідно до якого 04.04.2025 об 11 год 45 хв під час дії особливого періоду (правового режиму воєнного стану) ОСОБА_1 перебуваючи у приміщенні Комунальної установи «Сумська міська клінічна лікарня № 5», за адресою: м. Суми, вул. Марко Вовчок, 2, категорично відмовився від проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби, згідно з рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 у формі Направлення на військово-лікарську комісію від 04.04.2025 № 3083551. Своїми діями порушив вимоги абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України від 21.10.1993 № 3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 18-19).

14.04.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_3 , розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 04.04.2025 № Х 04/25-77-1 стосовно громадянина ОСОБА_1 виніс постанову про накладення адміністративного стягнення № Х 04/25-77-1.

Відповідно до цієї постанови ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25500 гривень.

Зі змісту постанови вбачається, що 04.04.2025 о 11 год 45 хв під час дії особливого періоду (правового режиму воєнного стану), ОСОБА_1 перебуваючи у приміщенні Комунальної установи «Сумська міська клінічна лікарня № 5», за адресою: м. Суми, вул. Марко Вовчок, 2, категорично відмовився від проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби, згідно з рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 у формі Направлення на військово-лікарську комісію від 04.04.2025 № 3083551. Своїми діями порушив вимоги абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України від 21.10.1993 № 3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 16-17).

Відповідно до тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 , 04.10.2022 ОСОБА_1 виключений з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно з ст. 37 п. 6 пп. 3 ЗУ «ПВО і ВС». 04.10.2022 ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 визнаний непридатним з виключенням за Гр. ІІ ст. 39а Наказ МОУ 2008 р. № 402 (а.с. 21).

Згідно з Довідки № 158 військово-лікарської комісії від 04.10.2022 ОСОБА_1 , 1988 р.н., на підставі ст. 39а графи ІІ Розкладу хвороб Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних силах України, затверджено Наказом МОУ від 14.08.2008 № 402, зі змінами та доповненнями, внесеними наказом МОУ від 01.08.2011 № 466 непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с. 8).

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному розгляді в судовому засіданні обставин справи у їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 283 КУпАП встановлено вимоги щодо змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якій повинні бути викладені всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів в їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення. Зокрема, постанова у справі про адміністративне правопорушення має містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Так, указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Пунктом 8 цього Положення визначено завдання територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, зокрема, виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Абзацем 11 пункту 9 Положення передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України, на військовий облік військовозобов`язаних, зокрема, які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України.

Згідно з ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

За приписами п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (в редакції на 04.10.2022 дата виключення позивача з військового обліку) виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.

Відповідно до ч. 6 ст. 37 України «Про військовий обов`язок та військову службу» (в чинній редакції) виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які визнані непридатними до військової служби (пункт 3). У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.

Диспозиція ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період.

Так, оскаржувана постанова не містить жодної інформації про обставини вчиненого правопорушення, відсутні зібрані під час розгляду справи про адміністративні правопорушення докази, на підставі яких уповноважена особа прийшла до висновку про винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В оскаржуваній постанові не зазначено будь-яких доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, не проаналізовано обставин щодо проходження ОСОБА_1 медичного огляду (коли останній раз проходив та чи проходив його взагалі), не наведено обставин щодо того, яким чином встановлено факт порушення, не встановлено чи є ОСОБА_1 військовозобов`язаним, не виключеним з військового обліку тощо, не зазначено, чи перебуває він на обліку, якщо так, то в якому ТЦК та СП.

Водночас, відповідно до інформації, зазначеної у тимчасовому посвідченні № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 4 жовтня 2022 року виключений з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно ст. 37 п. 6 пп. 3 ЗУ «ПВО і ВС». 04.10.2022 ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 визнаний непридатним з виключенням за Гр. ІІ ст. 39а Наказ МОУ 2008 р. № 402.

Проте, при розгляді питання притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач не надав оцінку інформації, що міститься в тимчасовому посвідченні позивача, та не зазначив в оскаржуваній постанові, з яких підстав на позивача покладений обов`язок проходити медичний огляд на визначення придатності до військової служби з огляду на інформацію, що міститься в тимчасовому посвідченні позивача.

У розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь- які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Ухвалою від 24.04.2025 суд витребував у відповідача матеріали, на підставі яких була винесена постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Однак, на виконання цієї ухвали відповідач надав лише документи на підтвердження повноважень особи на складання протоколу про адміністративне правопорушення та на підтвердження повноважень особи на винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, документів, що стали підставою для винесення оскаржуваної постанови відповідач не надав.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що матеріалами справи не підтверджений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскаржувана постанова не містить відомостей про обставини вчинення правопорушення, в чому вони полягали й коли, тобто, з постанови неможливо встановити, які саме дії вчинила або не вчинила (за наявності встановленого законодавством обов`язку вчинити) особа, до якої застосоване стягнення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд вважає за необхідне оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач, звертаючись до суду із зазначеним позовом, сплатив судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп., які підлягають з стягненню з відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача.

Керуючись статтями 5, 9, 72-77, 139, 241, 242, 246, 255, 271, 286 КАС України,

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення № Х 04/25-77-1 від 14.04.2025 щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя В.В. Титаренко