Справа № 640/28929/20
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року справа №640/28929/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніколаб" до Міністерства охорони здоров`я України про визнання протиправним та скасування розпорядження №17/187 від 29.10.2020,

в с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Ніколаб" з позовом до Міністерства охорони здоров`я, з вимогами визнати протиправним та скасувати розпорядження Міністерства охорони здоров`я України №17/187 від 29.10.2020.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Згідно з розпорядженням керівника апарату від 30.03.2021 "Щодо призначення автоматизованого розподілу судових справ" справу №640/28929/20 передано на повторний автоматизований розподіл у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2021 справу розподіллено судді Добрянській Я.І.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2021 прийнято справу до провадження судді Добрянської Я.І. та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Законом України від 13.12.2022 №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону №2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На виконання вимог зазначених приписів, Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративну справу №640/28929/20 скеровано за належністю до Київського окружного адміністративного суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено Щавінського В.Р.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.08.2024 справу прийнято до провадження судді Щавінського В.Р. та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Обґрунтовуючи протиправність розпорядження Міністерства охорони здоров`я України №17/187 від 29.10.2020 позивачем вказано про те, що висновки комісії, утвореної наказом Міністерства охорони здоров?я України, викладені в акті №17/207, що стали підставою для винесення оскаржуваного розпорядження є необґрунтованими, безпідставними та такими, що суперечать нормам діючого законодавства.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, у відзиві зазначив про те, що за наслідками проведення перевірки виявлено порушення ТОВ "Ніколаб" дотримання вимог законодавства у сфері господарської діяльності з медичної практики, що свідчить про правову обґрунтованість спірного розпорядження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.

До МОЗ України надійшли звернення ОСОБА_1 від 02.09.2020, Дереки І.М. від 02.09.2020, Кравчук Т.В. від 01.10.2020 та 06.10.2020 щодо порушення санітарно-епідеміологічних норм Товариством з обмеженою відповідальністю "Ніколаб" і проханням провести перевірку.

Також, 15.10.2020 до МОЗ України надійшло депутатське звернення Анни Пуртової від 15.10.2020 №2020-0148, в якому йдеться про те, що до неї звернулися 20 мешканців багатоквартирних будинків АДРЕСА_1 та №28-а на бульварі Лесі Українки в м. Києві щодо перевірки діяльності ТОВ «Ніколаб», у зв?язку з тим, що, на їх думку, лабораторія діє у незаконний спосіб, без необхідного дозволу, в антисанітарних умовах, що сприяє поширенню COVID-19.

На підставі зазначених звернень МОЗ України проведено позапланову перевірку. Так, відповідач листами від 15.10.2020 №17-02/30674/2-20 та від 19.10.2020 №17-06/Г-14841/12646-зв, звернувся до Державної регуляторної служби України з проханням погодити проведення позапланової перевірки

Державна регуляторна служба України листом від 23.10.2020 №7044/0/20-20 погодила проведення перевірки.

Надалі, Міністерством охорони здоров`я України наказом №57-адм від 23.10.2020 зобов?язано комісію здійснити позаплановий захід державного нагляду щодо дотримання вимог законодавства у сфері господарської діяльності з медичної практики ТОВ «Ніколаб» з 23.10.2020 по 28.10.2020.

МОЗ України вручено директору ТОВ «Ніколаб» посвідчення від 23.10.2020 №7/207 без зауважень.

За результатами здійснення заходу МОЗ України складено Акт від 28.10.2020 №7/207.

За наслідками проведення перевірки прийнято розпорядження про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб?єктом господарювання вимог законодавства у сфері господарської діяльності з медичної практики, що підлягає ліцензуванню від 29.10.2020 №17/187, яким позивача у строк до 03.11.2020 зобов?язано усунути порушення, виявлені під час здійснення заходу державного нагляду (контролю):

- ?пункту 20, підпункту 25 пункту 13 Ліцензійних умов в частині дотримання встановлених санітарних норм щодо організації території та приміщень відповідно до функціонального призначення. Забір біологічного матеріалу для ПЛР-діагностики здійснювати у приміщеннях, які відповідають встановленим санітарним нормам та розташовані не у житлових будинках. Забезпечити здійснення санітарно-протиепідемічних заходів з профілактики внутрішньолікарняних інфекцій;

- підпункту 25 пункту 13 Ліцензійних умов в частині дотримання санітарних норм щодо біологічної безпеки під час роботи з мікроорганізмами II-IV груп патогенності під час забору біологічного матеріалу для ПЛР-діагностики.

Оскарження правомірності розпорядження МОЗ України від від 29.10.2020 №17/187 є предметом спору у даній справі.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд керується наступним.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов?язки та відповідальність суб?єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) регламентовані Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року №877-V ( далі - Закон №877).

Питання проведення перевірки МОЗ України (позапланового) заходу державного контролю щодо дотримання Позивачем законодавства у сфері господарської діяльності з медичної практики також регулюється Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» №222 (далі - Закон №222),

Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з медичної практики, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 №285 ( далі - Ліцензійні умови) та наказом МОЗ України від 05.03.2019 №500 "Про затвердження переліку питань та уніфікованої форми акта, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб?єктом господарювання вимог законодавства у сфері господарської діяльності з медичної практики, що підлягає ліцензуванню" (далі - Наказ №500).

Згідно зі статтею 1, частинами першою, другою та сьомою статті 7 Закону №877 державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб?єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб?єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім?я та по батькові і засвідчується печаткою.

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п?яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Статтею 6 Закону №877 передбачена, зокрема, така підстава для здійснення позапланових заходів, як звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров?ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).

Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов?язані пред?явити керівнику чи уповноваженій особі суб?єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки.

Суб?єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред?явили документи, передбачені цим абзацом.

Судом встановлено, що МОЗ України вручено директору ТОВ «Ніколаб» посвідчення від 23.10.2020 №17/207, яке прийнято позивачем без зауважень. У посвідченні МОЗ України від 23.10.2020 №17/207 вказано предмет здійснення заходу та перелік питань, які підлягають перевірці.

За наведених вище обставин та відповідних ним правових норм, при призначенні та проведенні перевірки МОЗ України повністю дотримано вимоги статті 6, 7 Закону №877.

Стосовно суті виявлених порушень, судом взято до уваги наступне.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем заперечується не дотримання встановлених санітарних норм щодо організації території приміщень відповідно до функціонального призначення.

З`ясовуючи обставину дотримання позивачем встановлених санітарних норм щодо організації території приміщень, судом сформовано наступні висновки.

Так, відповідно до п. 20 Ліцензійних умов суб?єкт господарювання щодо кожного місця провадження медичної практики повинен мати відповідний документ, який підтверджує право користування цим приміщенням (право власності, оренди або інше право користування). Приміщення повинні відповідати встановленим санітарним нормам.

Відповідно до підпункту 25 пункту 13 Ліцензійних умов ліцензіат зобов?язаний: дотримуватися встановлених санітарних норм, зокрема щодо профілактики внутрішньолікарняних інфекцій, вивезення, знищення побутового сміття та медичних відходів.

Згідно з ст. 22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни зобов?язані утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності жилі, виробничі, побутові та інші приміщення відповідно до вимог санітарних норм. У процесі експлуатації виробничих, побутових та інших приміщень, споруд, обладнання, устаткування, транспортних засобів, використання технологій їх власник зобов?язаний створити безпечні і здорові умови праці та відпочинку, що відповідають вимогам санітарних норм, здійснювати заходи, спрямовані на запобігання захворюванням, отруєнням, травмам, забрудненню навколишнього середовища. Органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни зобов?язані утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності земельні ділянки і території відповідно до вимог санітарних норм.

Відповідно до пункту 2.10 розділу II наказу №145 у виняткових випадках в районах забудови, що склалася, де немає можливості дотримання відстаней, зазначених у пункті 2.8

Санітарних норм, місця розташування контейнерних майданчиків встановлюються комісією за участю посадових осіб спеціально повноважених органів містобудування та архітектури і державної санітарно-епідеміологічної служби, а також представників балансоутримувача будинку та органу самоорганізації населення. Комісією складається акт довільної форми щодо місця розташування контейнерного майданчика, який підписується всіма членами комісії у чотирьох примірниках для кожної із сторін.

Дозволяється розміщення контейнерів для зберігання побутових відходів у ізольованих спеціально обладнаних приміщеннях будівель і споруд за умови дотримання вимог, передбачених пунктом 2.20 Санітарних норм.

Відповідно до п. 1 Розділу 1 наказу №325 ці Правила встановлюють загальні вимоги до поводження з медичними відходами в закладах охорони здоров?я (далі - заклади) з метою попередження їх негативного впливу на життя, здоров?я населення та довкілля і визначають порядок збирання, перевезення, зберігання, сортування, оброблення (перероблення), утилізації, видалення, знезараження, захоронення, знищення медичних відходів.

Відповідно до п. 1.4. Розділу 1 ДБН «Будинки і споруди. Заклади охорони здоров?я» ДБН В2.2-10-2001, затверджені наказом Держбуду України від 04.01.2001 №2, не допускається розміщати у житлових та громадських будинках стаціонари, підстанції швидкої медичної допомоги, бактеріологічні лабораторії; у житлових будинках аптечні склади.

Таким чином, наведені нормативно-правові акти, на які, зокрема і посилається Комісія в Акті та МОЗ України в оскаржуваному Розпорядженні, забороняє розміщення в житловому будинку бактеріологічної лабораторії.

Відповідно до п. 3 Державних санітарних правил та норм, гігієнічних нормативів «Правила лаштування і безпеки роботи в лабораторіях (відділах, відділеннях) мікробіологічного профілю ДСП 9.9.5.-080-02», затверджених Постановою Головного державного санітарного лікаря України « 1 від 28.01.2002 року (надалі - «ДСП 9.9.5.-080-02») лабораторія - організація або її структурний підрозділ, що виконує експериментальні, діагностичні або виробничі роботи з патогенними біологічними агентами.

Таким чином, статус лабораторії напряму пов?язаний із виконанням нею експериментальних, діагностичних або виробничих робіт з патогенними біологічними агентами.

Варто зауважити, що ТОВ «Ніколаб» взагалі не здійснює медичну практику пов?язану з бактеріологічною діагностикою, а також не має у своєму складі бактеріологічних лабораторій.

На переконання суду, Комісією та МОЗ України проігноровано та залишено поза увагою, що ТОВ «Ніколаб» не має жодних лабораторій за адресами: м. Київ. Бульвар Лесі України, буд. 28, (літ. А), а також за адресою: м. Київ. вул. Дмитра Луценка, буд. 6, приміщення 155.

Однак, за адресами: м. Київ. Бульвар Лесі України, буд. 28, (літ. А), а також за адресою: м. Київ. вул. Дмитра Луценка, буд. 6, приміщення 155, не здійснюється ТОВ «Ніколаб» діяльність, пов?язана з виконанням експериментальних, діагностичних або виробничих робіт з патогенними біологічними агентами.

Як пояснено у позовній заяві, вбачається з матеріалів справи та підтверджується відомостями з офіційного веб-сайту позивача, у даних приміщеннях проводився проводиться виключно відбір зразків матеріалів, який у подальшому у лабораторію ТОВ «Ніколаб», яка розміщена за іншою адресою.

Відтак, оскільки за вказаними вище адресами не здійснюється діяльність пов?язана із виконанням експериментальних, діагностичних або виробничих робіт з патогенними біологічними агентами, то дані приміщення не є лабораторіями у розумінні чинного законодавства, а тому їх розміщення не заборонено в житловому будинку.

Разом із цим, враховуючи ту обставину, що перевірені відповідачем об?єкти не є лабораторією, безпідставними є посилання Комісії на недотримання біологічної безпеки в лабораторіях мікробіологічного профілю під час роботи з мікроорганізмами II-IV груп патогенності та забору біологічного матеріалу для ПЛР-діагностики та відсутність розмежування приміщень на «чисту» і «заразну» зони.

Також, Відповідно до п. 4 розділу III наказу №325 збирання відходів проводиться якомога ближче до місць їх утворення в окремі ємності, що візуально чітко розрізняються за кольором та/або маркуванням.

Відповідно до п. 11 розділу V наказу №325 накопичення та тимчасове зберігання відходів категорії В, що не пройшли знезараження, здійснюються окремо від інших відходів у спеціальних приміщеннях, що виключає доступ сторонніх осіб.

Таким чином, положення вищевказаного наказу зобов`язують накопичувати та тимчасово зберігати у спеціальних приміщеннях лише ті відходи, які не пройшли знезараження.

Відповідно ж до п. 3 розділу 1 наказу №325 знезараження (дезінфекція) - сукупність методів (фізичних чи хімічних), спрямованих на знищення патогенних та умовно патогенних збудників у приміщеннях, обладнанні, інструментах, матеріалах, речовинах та у відходах.

Як пояснено позивачем, знезараження медичних відходів здійснюється працівниками центрів відбору зразків безпосередньо після завершення відбору відповідних зразків. Тобто, накопичувати та тимчасово зберігати відходи можливо і не в окремих чи спеціальних приміщень.

Будь-яких доказів, які б свідчили про протилежне Комісія не надала, відтак такі висновки суперечать фактичним обставинам.

У підсумку, беручи до уваги вищенаведене, висновки Комісії, викладені в акті №17/207, які стали підставою для винесення оскаржуваного Розпорядження є необґрунтованими, безпідставними та такими, що суперечать нормам діючого законодавства.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши матеріали справи, встановивши її обставини та проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи задоволення позовних вимог, сума судового збору, яка підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень становить 2102,00 грн.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, cуд,

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Міністерства охорони здоров`я України №17/187 від 29.10.2020.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніколаб" за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства охорони здоров`я України судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.