Справа № 602/415/25
Суддя: Наумчук В. А.
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 602/415/25
Провадження № 2-а/602/17/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2025 р. м. Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Наумчука В.А.,

за участі:

секретаря судового засідання Данилюк Н.Ф.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

30 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту ІНФОРМАЦІЯ_2 або відповідач) про скасування постанови №688 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП від 21.04.2025, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 17000 грн.

Позивач вважає, що вказана постанова винесена протиправно, оскільки не містить ані достатньої інформації про обставини вчиненого ним правопорушення, ані зазначення доказів, зібраних під час розгляду відповідної справи про адміністративне правопорушення, на підставі яких ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 дійшов висновку про його винуватість у вчиненні зазначеного у ній правопорушення.

Стверджує, що не порушував Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 21.06.2023 був узятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем свого проживання. Будь-яких сповіщень на мобільний телефон чи з АТ «УКРПОШТА» по місцю свого проживання про повістку не отримував. Про існування повістки дізнався 15.04.2025, коли в супроводі працівників поліції прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 . У протоколі та постанові вказано, що йому 05.02.2025 направлявся рекомендований лист з повідомленням, який містив повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 01.01.2025, у зв`язку з чим він не міг з`явитися на визначену дату. У мотивувальній частині постанови також вказано, що він втратив військово-обліковий документ, хоча у протоколі такого не відображено. Тобто постановою від 21.04.2025 його притягнуто до відповідальності за інше правопорушення, ніж те, що зазначене у протоколі від 15.04.2025.

Просить спірну постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

21 травня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_2 через свого представника ОСОБА_2 за допомогою підсистеми «Електронний суд» подав до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким позов не визнає. У відзиві представник відповідача зазначає, що позивач перебуває на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 . На адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання позивача засобами зв`язку (дата відправлення не вказана) була надіслана повістка, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Згідно з інформацією у повістці, військовозобов`язаний викликався до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення даних. З Укрпошти до ІНФОРМАЦІЯ_3 повернуто рекомендоване повідомлення з довідкою про причини повернення/досилання, яка містить помітку про відсутність особи за вказаною адресою. Таким чином, позивач був оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на 01.01.2025 однак у вказаний час за викликом не з`явився, про поважні причини неприбуття не повідомив, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пункти 20, 21 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період»). Зазначено також, що свої дані військовозобов`язаний позивач оновив лише 21.02.2025 і що станом на даний час не користується відстрочкою, тобто на законних підставах підлягає мобілізації. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, з`ясувавши всі обставини справи, тимчасово виконуючий обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 виніс постанову по справі №688 від 21.04.2025 про накладення адміністративного стягнення. Представник відповідача вважає, що справа про адміністративне правопорушення вирішена у точній відповідності з законом, а вищезгадана постанова є законною і обґрунтованою. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 05 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного провадження з повідомленням учасників справи, з урахуванням положень параграфу 2 глави 11 КАС України. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 15 травня 2025 року. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов не пізніше 14.05.2025. Зобов`язано відповідача надати суду не пізніше 14.05.2025 належним чином завірені копії наявних у нього матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 .

Відповідач вимоги ухвали суду від 05.05.2025 не виконав, належним чином завірені копії наявних у нього матеріалів справи про адміністративне правопорушення суду у встановлений строк не надав, причини неявки суду не повідомив.

Ухвалою суду від 15.05.2025 розгляд адміністративної справи відкладено на 27.05.2025.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що військово-обліковий документ не втрачав, як зазначено в оскаржуваній постанові, на підтвердження чого надав суду для огляду оригінал тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 . Вказав, що уточнював свої персональні дані через додаток «Резерв+», однак коли саме він це зробив не зміг пригадати і доказів щодо дати їх уточнення суду не надав.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у відзиві клопотав проводити розгляд справи за його відсутності.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень статті 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши докази, які у них містяться, оцінивши аргументи учасників справи, наведені у позовній заяві та відзиві, заслухавши пояснення позивача, суд встановив фактичні обставини справи, відповідні спірні правовідносини і дійшов наступних висновків.

Так, 15.04.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_3 складено протокол №159 про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , у якому зазначено, що гр. ОСОБА_4 05.02.2025 відповідно до вимог ПКМ України №560 від 18.05.2025 (зі змінами) за допомогою поштового зв`язку «Укрпошта» направлявся рекомендаційний лист з повідомленням, який містив у собі повістку №1578363 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 01.01.2025. Поштове відправлення повернулося з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, що згідно з пп.2 п. 41 ПКМ України №560 від 16.05.2024 (зі змінами) є належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу. На визначену дату і час ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , будь-яких підтверджуючих документів, які б засвідчували поважність неприбуття у визначений строк (три дні від дати прибуття, визначеній у повістці) не надав, чим порушив правила військового обліку, затверджені постановою КМУ від 07.12.2016 №921 (зі змінами) та від 30.12.2022 №1487. Також встановлено, що громадянин ОСОБА_1 не оновив свої військово-облікові дані згідно вимог Постанови у відведений на це строк…чим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 10-11).

У протоколі також роз`яснено ОСОБА_1 зміст ст. 63 Конституції України, права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та повідомлено про дату (21.04.2025), час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

У поясненнях до протоколу позивачем зазначено, що вдома не було виявлено повідомлення про видачу повістки для явки у військомат.

21 квітня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , полковником ОСОБА_5 , винесена постанова №688 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн (далі у тексті оскаржувана постанова або спірна постанова).

В оскаржуваній постанові зазначено ті обставини, які відображені у протоколі від 15.04.2025. а також додатково вказано, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення так як втратив військово-обліковий документ (а.с. 8-9).

Із доданої до позовної заяви копії тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 убачається, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, визнаний придатним до військової служби військово-лікарською комісією відповідно до протоколу №98 від 21.06.2023 та його взято на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_3 21.06.2023 (а.с. 13).

Предметом позову у цій адміністративній справі є оскарження рішення суб`єкта владних повноважень (територіального центру комплектування та соціальної підтримки) щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту частин сьомої, восьмої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 29.03.1992 № 2232-XII (далі у тексті Закон № 2232-XII) слідує, що одним із суб`єктів, які забезпечують виконання військового обов`язку громадянами України є територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, положення про які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Абзацом першим пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, установлено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Пунктом 9 згаданого вище Положення передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема: звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції щодо доставлення до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП; розглядають справи (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) про адміністративні правопорушення та накладають адміністративні стягнення відповідно та з дотриманням Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі статтею 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту статті 251 КУпАП слідує, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі доказів (фактичних даних), якими, зокрема, є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про вилучення речей і документів, інші документи.

Аналіз положень статей 251, 252, 280 КУпАП, дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26.04.2018 по справі № 338/855/17.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова, серед іншого, повинна містити: опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Тобто постанова по справі про адміністративне правопорушення має бути обґрунтованою. Таке твердження кореспондується з приписом п.3 ч.2 ст.2 КАС України, зміст якого наведено вище.

На думку суду, спірна постанова не відповідає вимогам закону і не є належним чином обґрунтованою, виходячи з наступного.

Частина третя статті 210-1 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, встановлює адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті (тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), в особливий період.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженим Законом України №1126-VII від 17.03.2014, оголошено про проведення часткової мобілізації, а отже з цього моменту в Україні настав особливий період.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався і який триває дотепер.

Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України від 03.03.2022 №2105-IX, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, строк проведення якої неодноразово продовжувався і триває дотепер.

З урахуванням наведеного особливий період, який почався з 17.03.2014, триває дотепер.

Вказана норма ч.3 ст. 210-1 КУпАП є бланкетною, тобто закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення цих ознак необхідно звертатися до норм інших нормативно-правових актів у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації, оборони України та про військовий обов`язок та військову службу.

Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови, у ній відповідачем вказано три окремих підстави притягнення позивача до адміністративної відповідальності: 1) не прибуття за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 на визначену дату і час та ненадання будь-яких підтверджуючих документів, які б засвідчували поважність неприбуття у визначений строк (три дні від дати прибуття, визначеній у повістці); 2) не оновлення своїх військово-облікових даних згідно вимог Постанови у відведений на це строк; 3) втрата військово-облікового документа.

Оцінюючи правомірність рішення відповідача в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, суд дійшов наступних висновків.

Щодо втрати військово-облікового документа, як підстави притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Наведена обставина не підтверджується жодними доказами, наявними у матеріалах справи. Зокрема, у протоколі від 15.04.2025, який складався у присутності позивача, відсутня будь-яка згадка про втрату останнім військово-облікового документа. Інших доказів, на підставі яких відповідач встановив наявність у діях позивача адміністративного правопорушення, пов`язаного зі втратою військово-облікового документа, відповідач суду не надав.

Окрім того, суд зауважує, що адміністративна відповідальність зіпсуття або недбале зберігання призовниками, військовозобов`язаними і резервістами військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), яке спричинило їх втрату, передбачена іншою статтею, а саме ст. 211 КУпАП.

Відтак, у цій частині оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону.

Щодо неприбуття за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 на визначену дату і час та ненадання будь-яких підтверджуючих документів, які б засвідчували поважність неприбуття у визначений строк.

Зі змісту положень частини десятої статті 1 Закону № 2232-XII слідує, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, зобов`язані, зокрема: прибувати за викликом відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі у тексті Закон № 3543-XII) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

За приписами Закону № 3543-XII громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду (абзаци перший-другий частини першої статті 22 Закону № 3543-XII).

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк (абзац восьмий частини третьої статті 22 Закону № 3543-XII).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів (абзац двадцять другий частини третьої статті 22 Закону № 3543-XII).

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України (абзац другий частини п`ятої статті 22 Закону № 3543-XII).

Такий порядок затверджено постановою Кабінетом Міністрів України від 16.05.2024 №560 (зі змінами і доповненнями далі у тексті Порядок №560).

Цей Порядок, серед іншого, визначає: механізм реалізації повноважень та взаємодію між місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від підпорядкування і форми власності, органами військового управління, органами та підрозділами, що входять до системи поліції, та посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з організації проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (абзаци перший-другий пункту 1 Порядку №560).

За викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби (пункт 21 Порядку №560).

Під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби (підпункт 1 пункту 27 Порядку №560).

Виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1) (пункт 28 Порядку №560).

У повістці зазначаються, зокрема, місце, день і час явки за викликом (абзац п`ятий пункту 29 Порядку №560).

Повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (абзац перший пункту 30 Порядку №560).

Повістки, сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, можуть: централізовано друкуватися і надсилатися військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення; друкуватися та вручатися військовозобов`язаним та резервістам під час оповіщення у роздрукованому вигляді (пункт 30-2 Порядку №560).

Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання (абзац перший пункту 34 Порядку №560).

Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення (абзац четвертий пункту 34 Порядку №560).

Зі змісту оскаржуваної постанови, як і зі змісту протоколу від 15.04.2025, на підставі якого відповідачем прийнята спірна постанова, убачається, що рекомендований лист з повідомленням, який містив у собі повістку №1578363 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 01.01.2025 направлено на поштову адресу позивача за допомогою поштового зв`язку «Укрпошта» лише 05.02.2025, тобто більше ніж через місяць після того дня, коли він мав би з`явитися згідно з цією повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, виклик позивача був здійснений відповідачем з порушенням встановленого порядку.

За таких обставин позивач був об`єктивно позбавлений можливості з`явитися за викликом у місце та день, зазначені у повістці, або ж повідомити про причини неявки у строк, визначений законодавством, що виключає наявність вини у діях (бездіяльності) позивача як обов`язкового елементу складу правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП України.

З урахуванням наведеного спірна постанова у цій частині також не відповідає вимогам закону.

Щодо не оновлення позивачем своїх військово-облікових даних згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024.

За положеннями частини 10 статті 1 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Аналогічний обов`язок військовозобов`язаних передбачений нормою частини третьої статті 22 Закону № 3543-XII.

Норми згаданих вище статей Закону №2232-ХІІ та Закону № 3543-XII викладені у наведених вище редакціях Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 №3633-IX (далі у тексті Закон №3633-IX).

У відповідності до підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 3633-ІХ установлено, зокрема, що: громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Пунктом 22 Порядку №560 встановлено, що резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ. Резервісти та військовозобов`язані, у яких відсутній (які втратили) військово-обліковий документ, уточнюють свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ, де вони перебувають на військовому обліку. У такому разі під час уточнення облікових даних їм оформляється військово-обліковий документ.

Закон №3633-IX, як і Порядок №560, набрав чинності 18.05.2024.

Таким чином, з урахуванням наведених вище правових норм у позивача, який перебуває на військовому обліку з 21.06.2023, виник обов`язок з 19.05.2024 уточнити свої дані, який він мав виконати протягом 60 днів, тобто до 16.07.2024 включно.

Згідно з відзивом позивач оновив свої дані лише 21.02.2025, на підтвердження чого представником відповідача до відзиву додано роздруківку з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

На спростування зазначеної обставини позивач жодних доказів суду не надав.

Суд зауважує, що уточнення військовозобов`язаним своїх даних в будь-який інший день після 16.07.2024 є порушенням згаданих вище правових норм.

Відповідно до приписів статті 1 Закону №2232-ХІІ дотримання громадянами правил військового обліку є складовою військового обов`язку.

Статтею 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є конституційним обов`язком громадян України.

Зі змісту статті 42 Закону №2232-ХІІ та статті 26 Закону № 3543-XII слідує, що громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку, мобілізаційної підготовки та мобілізаційної готовності, за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові не вказано, які саме військово-облікові (персональні) дані позивачем не були оновлені, не зазначено, чи вживалися відповідачем заходи щодо отримання персональних даних в порядку електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями яких є державні органи, а також не вказано власне дати оновлення позивачем своїх даних, що мала місце до складання оскаржуваної постанови.

Наведене вище, на думку суду, свідчить про необґрунтованість спірної постанови.

Окрім того, на необґрунтованість оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень також вказує те, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, як суд уже зазначав вище, відповідачем вказано три різні діяння відповідача, що унеможливлює достеменно встановити, за яке ж саме правопорушення було притягнуто до адміністративної відповідальності позивача і у чому полягає об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, що суперечить принципу правової визначеності, який є складовою принципу правовладдя.

Отже, з урахуванням викладеного вище суд вважає, що рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнято суб`єктом владних повноважень ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ): з недотриманням вимог пунктів 1, 3 частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку з чим були порушені права та інтереси позивача.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на встановлені судом обставини, оспорювану постанову, слід скасувати та, ураховуючи те, що відповідачем при її винесенні не були дотримано вимог ст. 280, 283 КУпАП в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за невиконання обов`язку по уточненню військово-облікових (персональних) даних, то справу в цій частині слід надіслати до ІНФОРМАЦІЯ_3 на новий розгляд, під час якого з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, має бути прийняте рішення, що відповідало б вимогам закону.

Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною третьою статті 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з цим позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 605 грн 60 коп., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № N1LUE4545M від 30.04.2025, оригінал якої міститься у матеріалах справи.

Відтак сума сплаченого судового збору у розмірі 302 грн 80 коп. підлягає стягненню з ІНФОРМАЦІЯ_3 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , а судові витрати у виді судового збору у сумі 302 грн 80 коп. слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 2, 77, 241-243, 246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд

у х в а л и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Постанову №688 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП від 21.04.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн, - скасувати.

3. Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, в частині невиконання обов`язку по уточненню військово-облікових (персональних) даних, надіслати на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 302 (триста дві) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , місцезнаходження - АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 .

Представник відповідача: Семенюк Аліна Анатоліївна, АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: В. А. Наумчук