Справа № 620/199/25
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року Чернігів Справа № 620/199/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю. О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ЛПГ Рітейл"
до Головного управління ДПС у Чернігівській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень
У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛПГ Рітейл» (далі позивач, ТОВ «ЛПГ Рітейл», Товариство) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Чернігівській області, податковий орган), в якому (з урахуванням уточнених позовних вимог) просить:

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення (далі ППР) від 20.09.2024 № 14482/ж10/25-01-07-00, від 20.09.2024 № 14483/ж10/25-01-07-00, від 20.09.2024 № 14484/ж10/25-01-07-00, від 20.09.2024 № 14478/ж10/25-01-24-06, від 20.09.2024 № 14485/ж10/25-01-07-00, від 20.09.2024 № 14486/ж10/25-01-07-00, від 20.09.2024 № 14487/ж10/25-01-07-00, від 20.09.2024 № 14488/ж10/25-01-07-00, від 20.09.2024 № 14489/ж10/25-01-07-00, від 20.09.2024 № 14490/ж10/25-01-07-00, від 26.12.2024 № 20191/ж10/25-01-07-00;

визнати протиправними та скасувати Рішення від 20.09.2024 № 14492/ж10/25-01-24-06, від 20.09.2024 № 14479/ж10/25-01-24-06.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що податковий орган не врахував подані ним заперечення та пояснення, про їх розгляд не повідомив належним чином. А також:

щодо податку на прибуток по ППР від 20.09.2024 № 14482/ж10/25-01-07-00 та № 14483/ж10/25-01-07-00, що реальність господарських операцій підтверджується змінами в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі Товариства. Недоліки ж, описані в Акті перевірки, є неістотними, а отже не є підставою невизнання господарських операцій з придбання скрапленого вуглеводневого газу у ТОВ «Євростандарт-Автогаз» та пального у ТОВ «САКСЕСС 93». Крім того, відповідальність за дії/бездіяльність контрагентів ТОВ «ЛПГ Рітейл» не несе;

по ППР від 20.09.2024 № 14484/ж10/25-01-07-00, що заборгованість за результатом операцій з ТОВ «ГАЗОПОСТАЧАННЯ» та з ТОВ «СІВЕРОІЛ» виникла внаслідок помилок, а непідтверджений податковий кредит було списано. Крім того, зазначає, що суми податкового кредиту, оформленого за результатами операцій з ТОВ «Євростандарт-Автогаз» та з ТОВ «САКСЕСС 93» підтверджуються первинними документами;

щодо ППР від 20.09.2024 № 14478/ж10/25-01-24-06, № 14485/ж10/25-01-07-00, № 14486/ж10/25-01-07-00, № 14487/ж10/25-01-07-00, № 14488/ж10/25-01-07-00, № 14489/ж10/25-01-07-00, № 14490/ж10/25-01-07-00 та рішень від 20.09.2024 № 14492/ж10/25-01-24-06, № 14479/ж10/25-01-24-06, що вказані рішення не містять періоду виникнення обставин або містять період поза межами строків давності їх застосування, що унеможливлює підтвердження їх прийняття в межах строків, встановлених статею 102 Податкового кодексу України;

щодо ППР від 26.12.2024 № 20191/ж10/25-01-07-00, що воно прийнято не у строк, встановлений у пункті 86.8 статті 86 Податкового кодексу України, а саме на три місяці пізніше.

Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки ППР № 14482/ж10/25-01-07-00 скасовано в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 13691 грн та прийнято нове - від 26.12.2024 № 20191/ж10/25-01-07-00. Рішення № 14479/ж10/25-01-24-06 скасовано. Інші ж рішення відповідають нормам законодавства.

У відповіді на відзив позивач вказує на відсутність з боку відповідача спростувань підстав та аргументів позову і просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративний справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та проведення судового засідання.

Ухвалою суду від 22.01.2025 позовну заяву залишено без руху, встановлено строк для усунення її недоліків.

Ухвалою суду від 10.02.2025 розгляд справи продовжено.

Ухвалою суду від 17.02.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача щодо розгляду справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Ухвалою суду від 02.04.2025 у позивача витребувано докази, що підтверджують обставини, на які він посилається в позовній заяві.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ГУ ДПС у Чернігівській області була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «ЛПГ Рітейл», за результатом якої складено Акт від 20.08.2024 № 11108/Ж5/25-01-07-01-01 (далі Акт перевірки).

На підставі Акту перевірки та відповіді на заперечення від 16.09.2024 № 1536/Ж12/25-01-07-01-06 податковим органом 20.09.2024 прийнято:

ППР № 14478/ж10/25-01-24-06, згідно з яким застосовано за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді з/п» штрафні санкції у розмірі 1020 грн;

ППР № 14482/ж10/25-01-07-00, згідно з яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» на 54762 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 13691 грн.

ППР № 14483/ж10/25-01-07-00, згідно з яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у періоді 12.2019 за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на 1043282 грн;

ППР № 14484/ж10/25-01-07-00, згідно з яким за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» збільшено суму грошового зобов`язання на 192906 грн, штрафні санкції 48227 грн,

ППР № 14485/ж10/25-01-07-00, згідно з яким за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» попереджено про необхідність скласти/зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування та застосовано штраф у розмірі 3615,75 грн;

ППР № 14486/ж10/25-01-07-00, згідно з яким за платежем «екологічний податок, який справляється за викид в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами» застосовано штрафні санкції у розмірі 1360 грн.

ППР № 14487/ж10/25-01-07-00, згідно з яким застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 5100 грн;

ППР № 14488/ж10/25-01-07-00, згідно з яким застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 5100 грн;

ППР № 14489/ж10/25-01-07-00, згідно з яким застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 5100 грн;

ППР № 14490/ж10/25-01-07-00, згідно з яким застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 5100 грн.

20.09.2024 відповідачем прийнято Рішення № 14492/ж10/25-01-24-06 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у розмірі 170 грн.

20.09.2024 відповідачем прийнято Рішення № 14479/ж10/25-01-24-06 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в загальному розмірі 2246,84 грн.

Згідно з Рішенням ДПС України від 06.12.2024 № 36520/6/99-00-06-01-01-06 про результати розгляду скарги ТОВ «ЛПГ Рітейл», зокрема, ППР від 20.09.2024 № 14482/ж10/25-01-07-00 в частині застосування штрафних санкцій за 2019 рік у розмірі 13691 грн скасовано, в іншій частині залишено без змін.

На підставі Акту перевірки та вказаного вище Рішення про результати розгляду скарги відповідачем прийнято ППР від 26.12.2024 № 20191/ж10/25-01-07-00, згідно з яким за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» позивачу збільшено суму грошового зобов`язання на 54762 грн.

Зважаючи на викладене, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів про скасування ППР як таких, що прийняті з порушенням норм податкового законодавства.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується правовими нормами, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 75.1. статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пунктами 44.1, 44.2 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 140.4.4 пункту 140.4 статті 140 ПК України фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму від`ємного значення об`єкта оподаткування платника (крім великих платників податків) минулих податкових (звітних) років.

В пунктах 5, 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, визначено, що витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІІ Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.02.2013 № 336/22868, фінансова звітність повинна бути достовірною (правдивою). Інформація, наведена у фінансовій звітності, є достовірною (правдивою), якщо вона не містить помилок та перекручень, які здатні вплинути на рішення користувачів звітності.

Положеннями статті 198 ПК України передбачено таке.

198.1. До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного капіталу та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

198.3. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи;

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

198.5. Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

198.6. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Платники податку, які застосовують касовий метод податкового обліку, суми податку, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та не включені до податкового кредиту протягом періоду 365 календарних днів з дати складення таких податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних у зв`язку з відсутністю фактів списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг (видачі з каси) або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, мають право на включення таких сум до податкового кредиту у звітному податковому періоді, в якому відбулося списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг (видачі з каси) або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, але не пізніше ніж через 60 календарних днів з дати такого списання, надання інших видів компенсацій.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг строків, зазначених у цьому пункті, переривається на період зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником.

Згідно з пунктом 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Судом встановлено, що посадовими особами відповідача була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «РПГ Рітейл».

За результатами перевірки податковий орган склав Акт перевірки, відповідно до пункту 1 розділу IV «Висновки» якого вбачається встановлення податковим органом порушення позивачем пунктів 5, 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», пункту 3 розділу ІІІ Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункту 140.4.4 пункту 140.4 статті 140 ПК України, у зв`язку з чим було занижено суму податку на прибуток у розмірі 152222 грн, в тому числі за 2017 рік на суму 97460 грн, за 2019 рік на суму 54762 грн та завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток на загальну суму 1043282 грн, в тому числі за 2023 рік на суму 1043282 грн.

Відповідно до пункту 2 розділу IV «Висновок» Акту перевірки податковим органом встановлено порушення позивачем пунктів 198.1, 198.3, 198.5, 198.6 статті 198, пункту 200.4 статті 200 ПК України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 402 148 грн, в тому числі за:

січень 2017 року 91771 грн, лютий 2017 року 101503 грн, березень 2017 року 14741 грн, квітень 2017 року 1215 грн, грудень 2017 року 12 грн;

жовтень 2018 року 31285 грн, листопад 2018 року 25627 грн, грудень 2018 року 18128 грн;

липень 2019 року 25432 грн, серпень 2019 року 47028 грн, вересень 2019 року 7057 грн, жовтень 2019 року -12134 грн;

вересень 2022 року 25352 грн, грудень 2022 року 863 грн.

На підставі означених висновків Акту перевірки ГУ ДПС в Чернігівській області прийнято ППР від 20.09.2024 № 14482/ж10/25-01-07-00 та № 14483/ж10/25-01-07-00.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем спірні ППР було оскаржено до ДПС України. Останнє, в свою чергу, прийняло Рішенням від 06.12.2024 № 36520/6/99-00-06-01-01-06, згідно з яким, зокрема, ППР від 20.09.2024 № 14482/ж10/25-01-07-00 в частині застосування штрафних санкцій за 2019 рік у розмірі 13691 грн було скасовано, в іншій частині залишено без змін.

З огляду на зазначене, на підставі вказаного Рішення та Акту перевірки відповідачем було прийнято ППР від 26.12.2024 № 20191/ж10/25-01-07-00, згідно з яким за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» позивачу збільшено суму грошового зобов`язання на 54762 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 у справі № 160/3364/19 вказала, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування валових витрат та податкового кредиту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХIV (далі Закон № 996-ХIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства;

первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно із частиною 1 статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

За змістом частини 2 статті 9 Закону № 996-ХIV первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Дані положення кореспондуються з нормами Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995 № 88.

Інструкція про порядок приймання, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту, затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України від 03.06.2002 № 332 (далі Інструкція № 332) встановлює єдиний порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених (СВГ) для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту і використовується на газонаповнювальних станціях (ГНС), газонаповнювальних пунктах (ГНП), автогазозаправних станціях (АГЗС) та автогазозаправних пунктах (АГЗП) незалежно від форм власності.

Розділом 5 вказаної Інструкції визначено, що приймання СВГ за кількістю здійснюється згідно з вимогами чинного законодавства, цієї Інструкції та договорів про постачання.

Відповідно до підпункту 5.2.2 пункту 5.2 Інструкції № 332 приймання скрапленого вуглеводневого газу, що надійшов автомобільним транспортом від постачальників, проводиться вантажоодержувачем на підставі видаткових та товаротранспортних накладних (типова форма № 1-ТН, затверджена наказом Міністерства транспорту та Міністерства статистики України від 29.12.1995 № 488/346 «Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля») та документів про якість (паспортів) на СВГ, оформлених у відповідності до ДСТУ 4047-2001, з обов`язковим складанням акта приймання за кількістю СВГ, що надійшов автомобільним транспортом, за формою № 3-ГС (додаток 3).

Підпунктом 5.2.4 Інструкції № 332 передбачено, що інформація про кількість СВГ, що надійшов на підприємство в автоцистернах, зазначається у журналі оперативного обліку СВГ за формою № 2-ГС і після здавання звіту матеріально відповідальною особою в бухгалтерію оприбутковується за бухгалтерським обліком.

Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти i нафтопродуктів на підприємствах i організаціях України, затверджена спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 № 281/171/578/155 (далі Інструкція № 281/171/578/155) встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти (далі - нафта) і нафтопродуктів.

Розділом 1 зазначеної Інструкції передбачено, що її вимоги є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України (далі - підприємства).

Відповідно до підпункту 5.4.1 пункту 5.4 Інструкції № 281/171/578/155 прибуттям нафтопродуктів до вантажоодержувача в автоцистерні перевіряється наявність і цілісність пломб, технічний стан автоцистерни, відповідність об`єму і густини нафтопродукту в автоцистерні об`єму і густині, зазначеним у товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) за формою № 1-ТТН (нафтопродукт) (далі-ТТН) (додаток 3), відповідність найменування, марки і виду ( залежно від масової частки сірки) нафтопродукту, зазначених у ТТН і паспорті якості на відвантажений нафтопродукт. Відповідність густини нафтопродукту під час відвантаження та приймання визначається після її приведення до температури 20 град.С відповідно до ГОСТ 3900.

Верховний Суд у постанові від 06.10.2021 у справі № 640/3223/20 вказав, що при вирішенні спорів щодо обґрунтованості відображення у бухгалтерському та податковому обліку наслідків господарських операцій, поставлених під сумнів за результатом проведеного податковим органом заходу контролю судам слід виходити з того, що на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій платник повинен мати первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають підтверджувати реальне вчинення господарських операцій.

Недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з фактично вчиненою господарською операцією учасників правовідносин.

Водночас, у разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

З матеріалів справи вбачається, що для підтвердження здійснення спірних господарських операцій ТОВ «ЛПГ Рітейл» до матеріалів справи долучено копії: Договору про постачання скрапленого газу від 11.03.2016 № 520/Г, укладеного між ТОВ «Євростандарт-Автогаз» (Постачальник) та ТОВ «ЛПГ Рітейл» (Покупець); Договору поставки нафтопродуктів від 24.10.2018, укладеного між ТОВ «САКСЕСС 93» (Постачальник) та ТОВ «ЛПГ Рітейл» (Покупець); Видаткових накладних; ТТН; Додаткових угод до Договору поставки від 11.03.2016 № 520/Г; Оборотів рахунку 631 за І квартал 2017 року, за жовтень 2018 року-жовтень 2019 року; Картки рахунку 631 за І квартал 2017 року, за жовтень 2018 року-жовтень 2019 року.

Суд зауважує, що в контексті встановлених у цій справі обставин слід враховувати, що предметом Договору поставки від 11.03.2016 № 520/Г та Договору поставки від 24.10.2018 є специфічний товар скраплений вуглеводневий газ та нафтопродукти відповідно. У свою чергу, вказане свідчить, що:

до правовідносин з приймання, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту має застосовуватись положення Інструкції № 332;

до правовідносин з постачання, перевезення, прийняття, обліку нафтопродуктів має застосовуватись порядок приймання та транспортування нафти і нафтопродуктів під час надходження автомобільним транспортом, що врегульований Інструкцією № 281/171/578/155.

Аналогічний підхід продемонстровано Верховним Судом у постановах від 25.03.2020 у справі № 804/5947/15, від 31.08.2021 у справі № 820/4373/16, від 06.10.2021 у справі № 640/3223/20.

Суд акцентує увагу, що позивачем, як під час перевірки, так і під час судового розгляду не було надано актів приймання за кількістю скрапленого вуглеводневого газу, що надійшов автомобільним транспортом, за формою № 3-ГС та журналів оперативного обліку СВГ за формою № 2-ГС, обов`язковість яких передбачена Інструкцією № 332, а також актів прийняття нафтопродуктів, обов`язковість яких передбачена Інструкцією № 281/171/578/155. Причини їх неподання Товариством також не повідомлено.

Водночас, відповідно до змісту Акту перевірки, аналізуючи реальність господарських операцій між ТОВ «ЛПГ РІТЕЙЛ» та ТОВ «Євростандарт-Автогаз», податковим органом було встановлено:

відсутність у видаткових накладних ТОВ «Євростандарт-Автогаз» обов`язкових реквізитів (пpiзвищa та посади особи, що її підписала з боку Покупця),

оформлення товарно-транспортних накладних перевізником, що не має на балансі транспортних засобів, зазначених у товарно-транспортних накладних (далі -TTH);

відсутність об`єктів та/або інформації щодо об`єктів, зазначених у видаткових накладних ТОВ «Євростандарт-Автогаз» як «склад»;

відсутність необхідних реквізитів (пункт розвантаження, прізвище, посада, особи з боку вантажоодержувача) у товарно-транспортних накладних, внаслідок чого неможливо підтвердити доставку вантажу;

наявність судових рішень, фігурантами яких є ТОВ «Євростандарт-Автогаз» та «Компанія «Надежда»;

відсутність документів, що посвідчують якість товару, що унеможливлює підтвердження якості товару та його виробника;

відсутність актів приймання за кількістю скрапленого вуглеводневого газу, що надійшов автомобільним транспортом, за формою № 3-ГС та журналів оперативного обліку СВГ за формою № 2-ГС, обов`язковість яких передбачена Інструкцією № 332.

Аналізуючи реальність господарських операцій між ТОВ «ЛПГ РІТЕЙЛ» та ТОВ «САКСЕСС 93», в Акті перевірки податковий орган зазначив про:

порушення вимог договору поставки у зв`язку з відсутністю замовлень та рахунків-фактур;

відсутність у видаткових накладних ТОВ «САКСЕСС 93» обов`язкових реквізитів (місця складання та посад осіб, відповідальних за здійснення операції і правильність її оформлення (з боку постачальника));

оформлення товарно-транспортних накладних перевізником, що не має на балансі транспортних засобів, зазначених у TTH;

відсутність об`єктів за даними форми 20-OПП та/або інформації щодо об`єктів, зазначених у TTH як «пункт навантаження»;

відсутність необхідних реквізитів (модель, тип автомобіля, номер резервуару, маса, густина i температура, за якої визначалась густина, а також дата i час виїзду автоцистерни з підприємства) у товарно-транспортних накладних, внаслідок чого неможливо підтвердити доставку вантажу;

наявність Рішення від 02.10.2020 № 92668 про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку;

відсутність документів, що посвідчують якість товару, що унеможливлює підтвердити якість товару;

відсутність актів прийняття нафтопродуктів, обов`язковість яких передбачена Інструкцією № 281/171/578/155.

При цьому, доказів, які б спростовували вказане позивачем до суду надано не було.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 у справі № 160/3364/19 вказала, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Самі по собі такі обставини, як-от: лише наявність вироку щодо контрагента платника податків; лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів чи відсутність деяких із них - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

Верховний Суд у постанові від 31.03.2023 у справі № № 420/5269/19 підкреслив, що витрати для цілей визначення фінансового результату до оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При цьому наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що до документального забезпечення господарських операцій із скрапленим вуглеводневим газом та з нафтопродуктами існують додаткові вимоги, тоді як позивачем не було надано жодного документу щодо приймання СВГ та нафтопродуктів, обов`язковість яких передбачена Інструкцією № 322 та Інструкцією № 281/171/578/155 відповідно. Вказане у сукупності з іншими, встановленими податковим органом під час перевірки, недоліками первинних документів свідчить про непідтвердження позивачем реальності вчинення спірних господарських операцій з ТОВ «Євростандарт-Автогаз» та з ТОВ «САКСЕСС 93» відповідно.

Таким чином, оскаржувані ППР від 20.09.2024 № 14482/ж10/25-01-07-00 (з урахуванням Рішення ДПС України від 06.12.2024 № 36520/6/99-00-06-01-01-06), від 20.09.2024 № 14483/ж10/25-01-07-00, від 26.12.2024 № 20191/ж10/25-01-07-00, прийнято відповідачем правомірно. А тому, скасуванню не підлягають.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Аналізуючи вказану норму, суд зауважує, що положення пункту 86.8 статті 86 ПК України визначають строк прийняття ППР у випадках проведення перевірки та оформлення за її результатами відповідно акта перевірки, а також у разі подання заперечень на акт перевірки/додаткових пояснень чи документів.

Як вбачається з матеріалів справи, ППР від 26.12.2024 № 20191/ж10/25-01-07-00 було прийнято за наслідками прийняття ДПС України Рішення від 06.12.2024 № 36520/6/99-00-06-01-01-06 за результатом розгляду скарги позивача, згідно з яким ППР від 20.09.2024 № 14482/ж10/25-01-07-00 в частині застосування штрафних санкцій за 2019 рік у розмірі 13691 грн було скасовано, в іншій частині залишено без змін.

Таким чином, суд відхиляє твердження позивача про безпідставність прийняття ППР від 26.12.2024 № 20191/ж10/25-01-07-00, з причин того, що воно прийнято не у строк, встановлений у пункті 86.8 статті 86 ПК України, оскільки в даному випадку норми пункту 86.8 статті 86 ПК України не підлягають застосуванню.

Суд зазначає, що згідно з пунктом 5 розділу IV «Висновок» Акту перевірки перевіркою встановлено порушення розділу III Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку i сум утриманого з них податку, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року № 4, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 30.01.2015 за № 111/26556.

В ППР від 20.09.2024 № 14478/ж10/25-01-24-06 зазначено, що Підприємством було подано податковий розрахунок за формою № 1ДФ за І квартал 2017 року, де не було включено суми, виплачені на користь фізичних осіб-підприємців (ознака 157).

Згідно з пунктом 3 розділу IV «Висновок» Акту перевірки перевіркою встановлено порушення пункту 201.1, 201.10 статті 201 ПК України в частині не реєстрації податкових накладних.

В ППР від 20.09.2024 № 14485/ж10/25-01-07-00 зазначено про те, що позивачем не зареєстровано податкові накладні при списанні товарно-матеріальних цінностей внаслідок нестач і втрат, при списанні безнадійної кредиторської заборгованості за період грудень 2017 року, вересень 2022 року, грудень 2022 року.

Згідно з пунктом 4 розділу IV «Висновок» Акту перевірки та ППР від 20.09.2024 № 14486/ж10/25-01-07-00 перевіркою встановлено порушення пунктів 49.1, 49.2 статті 49, підпункту 240.1.1 пункту 240.1 статті 240, підпункту 242.1.1 пункту 242.1 статті 242, пунктів 250.1, 250.2 статті 250 ПК України в частині неподання податкових декларацій з екологічного податку за І-IV квартали 2017 року, І-IV квартали 2018 року.

Згідно з пунктом 9 розділу IV «Висновок» Акту перевірки встановлено порушення пункту 11 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

В ППР від 20.09.2024 № 14487/ж10/25-01-07-00, № 14488/ж10/25-01-07-00, № 14489/ж10/25-01-07-00, № 14490/ж10/25-01-07-00 зазначено, що з боку Товариства проведено розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості за адресами: Чернігівська обл., Носівський р-н, с. Лихачів, вул. Центральна 2А; Чернігівська обл., Чернігівський р-н, смт Ріпки, вул. Шевченка 187; м. Чернігів, вул. Толстого 155; Чернігівська обл., Бахмацький р-н, м. Бахмач, вул. Тиницька, 11А.

Згідно з пунктом 8 розділу IV «Висновок» Акту перевірки та Рішенням про застосування штрафних санкцій від 20.09.2024 № 14492/ж10/25-01-24-06 встановлено порушення з боку Товариства пункту 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI), підпункту 6 пункту 2 розділу VII Інструкції про порядок нарахування i сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449, пункту 1 розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 14.04.2015 № 435 (чинний до 01.01.202l року), а саме: не подано у строки Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до податкового органу за червень 2015 року.

Згідно з пунктом 7 розділу IV «Висновок» Акту перевірки та Рішенням про застосування штрафних санкцій від 20.09.2024 № 14479/ж10/25-01-24-06 встановлено порушення з боку Товариства пункту 8 статті 9 Закону № 2464-VI, внаслідок чого Підприємством несвоєчасно сплачено суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 7514,48 грн по строку платежу 09.11.2023 року (фактично суму сплачено 16.02.2024 року).

Щодо аргументу позивача, що зазначені вище ППР та Рішення про застосування штрафних санкцій прийняті протиправно, оскільки не містять періоду виникнення обставин або містять період поза межами строків давності їх застосування, що унеможливлює підтвердження їх прийняття в межах строків, встановлених статею 102 Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.

Пунктом 102.1 статті 102 ПК України визначено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Разом з тим, суд звертає увагу, що питання прийняття ППР за результатом проведення перевірки регулюється положеннями статті 86 ПК України.

Як зазначено вище, податкове повідомлення-рішення відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Положеннями пункту 86.7 статті 87 ПК України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

86.7.1. Акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу.

Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

86.7.5. Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту.

Тобто, у разі проведення податковим органом перевірки податкове повідомлення-рішення має бути прийняте на підставі акта такої перевірки та в межах строків, визначених пунктом 86.8 або 86.7 Податкового кодексу України. Зокрема:

якщо платник податків не подав заперечень на акт перевірки, податкове повідомлення-рішення приймається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення акта перевірки уповноваженій особі платника податків;

якщо платник податків подав заперечення на акт перевірки, податкове повідомлення-рішення повинно бути прийняте керівником контролюючого органу не пізніше 5 робочих днів, що настають за днем прийняття відповідного висновку комісією за результатами розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

З огляду на вказане суд відхиляє твердження позивача про те, що ППР від 20.09.2024 № 14478/ж10/25-01-24-06, № 14485/ж10/25-01-07-00, № 14486/ж10/25-01-07-00, № 14487/ж10/25-01-07-00, № 14488/ж10/25-01-07-00, № 14489/ж10/25-01-07-00, № 14490/ж10/25-01-07-00 прийнято відповідачем з порушенням строку, встановленого законом. Інші мотиви їх протиправності позивачем у наданих до суду документах не зазначено, докази цьому також не надано.

Таким чином, підстави для визнання вказаних ППР протиправними та їх скасування відсутні.

Як зазначено вище, ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Водночас, правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI).

Згідно з частиною 2 статті 2 Закону № 2464-VI виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, платники єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, розмір єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відповідно до частини 11 статті 25 Закону № 2464-VI податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції:

2) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум;

7) за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) накладаються штрафи, передбачені за порушення порядку подання такої звітності, у порядку та розмірах, встановлених Податковим кодексом України.

Частиною 16 статті 25 Закону № 2464-VI визначено, що строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

З огляду на вказані правові норми, суд зазначає, що Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 20.09.2024 № 14479/ж10/25-01-24-06 та № 14492/ж10/25-01-24-06 прийнято відповідачем у межах строку, встановленого законом.

Разом з тим, суд зауважує, що згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В силу вимог частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

З огляду на вимоги статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України, об`єктом судового захисту в адміністративному судочинстві є не будь-який законний інтерес, а той, який порушений суб`єктом владних повноважень.

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Так, судом встановлено, що згідно з Рішенням ДПС України від 04.12.2024 № 36300/6/99-00-06-02-01-06 про результати розгляду скарги ТОВ «ЛПГ Рітейл», зокрема, Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 20.09.2024 № 14479/ж10/25-01-24-06 скасовано, зазначено вважати його відкликаним. Зобов`язано ГУ ДПС у Чернігівській області винести та направити нове рішення.

Таким чином, Рішенням ДПС України від 04.12.2024 № 36300/6/99-00-06-02-01-06 після його скасування ДПС України не створює правові наслідки для позивача, а отже не порушує його права та законні інтереси.

З огляду на вказане підстави для визнання протиправними та скасування Рішень про застосування штрафних санкцій від 20.09.2024 № 14479/ж10/25-01-24-06 та № 14492/ж10/25-01-24-06 відсутні.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» зазначив, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції суди зобов`язані обґрунтувати свої рішення, проте це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен довод. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру ухвалюваного рішення (CASE OF Svetlana Vladimirovna PRONINA against Ukraine (Application no. 63566/00)).

Також суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних вище обставин, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів та зважаючи на предмет позову, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛПГ Рітейл» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та рішень про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛПГ Рітейл", вул. Київська, 49, А, кім. 206, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14005, .

Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області, вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124.

Дата складення повного рішення суду - 26.05.2025.

Суддя Ю. О. Скалозуб