Справа № 160/11383/22
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Калугіної Н.Є.,
при секретарі судового засідання - Корольової Г.В.,
прокурора - Бурлаченко О.Л.,
представника позивача - Ховрич О.А.,
представника відповідача-1 - Войтенко К.В.,
представника відповідача-2 - Рибіної І.В.,
представника відповідача-3 - Шахов Д.А.,
представника відповідача-9 - Зінченко Г.В.,
Прокурор звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав № 61078876 від 19.10.2021 про поділ об`єкта нерухомого майна, що прийняте держаним реєстратором відділу реєстраційних послуг Підгородненської міської ради Подгорним Віталієм Ігоровичем, з одночасним припиненням речових прав ОСОБА_1 на 41 об`єкт нерухомого майна (квартири) та нежитлового приміщення площею 194 кв.м. (підвал) за адресою: АДРЕСА_1 ;
- скасувати державну реєстрацію прав власності на 41 об`єкт нерухомого майна (квартири) та нежитлового приміщення площею 194 кв.м. (підвал) за адресою: АДРЕСА_1 , з одночасним припиненням речових прав ОСОБА_2 на об`єкти нерухомого майна, а саме:
Постановою Верховного Суду від 07.07.2023 касаційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури задоволено. Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2023 року скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 19.07.2023 справу передано на розгляд судді Калугіній Н.Є.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2024, задоволено клопотання представника ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду (від 30.08.2022 та від 12.03.2024). Частково задоволено клопотання представника ОСОБА_2 про повернення позову (від 11.03.2024). Позов керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра, що діє в інтересах держави в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію та припинення права власності, зобов`язання знесення об`єкту самочинного будівництва, залишено без розгляду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 у даній справі залучено до участі у справі у якості співвідповідачів:
- ОСОБА_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_43 ;
- ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) зареєстрована за адресою: АДРЕСА_44 ;
- ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_45 ;
- ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_4 ), проживає за адресою: АДРЕСА_46 ;
- ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_5 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_47 ;
- ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_6 ), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_48 ;
- ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_7 ), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_49 .
Постановлено змінити предмет позову керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію та припинення речових прав на майно, зобов`язання знесення об`єкту самочинного будівництва, виклавши позовні вимоги в наступній редакції:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Камчатська".
07.05.2025 ТОВ «ХДД Інвест» подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 238 КАС України. В обґрунтування підстав для закриття провадження у цій справі Товариством зазначено, що цей спір не належить до публічно-правових спорів, оскільки, припинення володіння оскаржуваними об?єктами нерухомого майна, без вирішення питання правомірності набуття права власності та реєстрації його за відповідачами, не можливе. Без вирішення питання про право власності на зазначене майно, неможливо вирішувати питання про припинення володіння нерухомим майном шляхом внесення до Державного реєстру записів про відсутність права із закриттям розділів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційних справ на спірні об?єкти нерухомого майна. Внесення до Державного реєстру записів про відсутність права із закриттям розділів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційних справ на спірні об?єкти нерухомого майна, на думку Товариства, неможливе без втручання суду у цивільно-правові відносини у розумінні приватноправового спору. Товариство вважає, що оскільки позивач не був заявником стосовно відкриття розділів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційних справ на спірні об?єкти нерухомого майна, тобто останні були відкриті за заявами інших осіб, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства. Вирішення питань щодо закриття розділів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційних справ на спірні об?єкти нерухомого майна, не відповідають завданням адміністративного судочинства, так як у ході розгляду справи обов?язково виникне питання щодо права власності на об?єкти нерухомого майна, а отже такий спір, у даному випадку - є спором про право.
Таким чином, на думку заявника закриття розділів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційних справ, в даному випадку, неможливе без вирішення судом цивільно-правового спору про належність нерухомого майна відповідній особі.
19.05.2025 від представника ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення, в яких вона підтримала клопотання ТОВ «ХДД Інвест» про закриття провадження у справі та зазначила, що спір, який розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідачі, набуваючи право власності на нерухоме майно, не мали публічно-правових відносин саме з позивачем. В силу вимог статті 38 цього Закону орган державного архітектурно-будівельного контролю взагалі не наділений повноваженнями щодо звернення до суду з позовом про припинення володіння об`єктами нерухомого майна.
В судовому засіданні 20.05.2025 прокурор та представник позивача заперечували щодо задоволення клопотання ТОВ «ХДД Інвест» про закриття провадження у справі, навели відповідні пояснення. Представник ТОВ «ХДД Інвест» підтримала заявлене клопотання про закриття провадження у справі, просила суд його задовольнити, навела відповідні пояснення. Представники Якуніної І.А. та Вайтович А.В. підтримали клопотання ТОВ «ХДД Інвест» навели відповідні пояснення. Представник Палагіна О.Ю. підтримав клопотання про закриття провадження у справі, навів відповідні пояснення.
Представники інших учасників процесу не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, судом не встановлено перешкод щодо розгляду клопотання за відсутністю вказаних осіб, оскільки учасники справи повідомлені належним чином щодо дати та місця розгляду справи, але не скористались правом бути присутніми у судовому засіданні.
В судовому засіданні 20.05.2025 оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.
Розглянувши клопотання ТОВ «ХДД Інвест» про закриття провадження у справі, суд зазначає таке.
Відповідно до п. 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Стаття 2 КАС України визначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України регламентовано, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
За правилами пункту 5 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.
Відповідно до пункту 5 частини п`ятої статті 46 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянств, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень, зокрема, в інших випадках, коли право на звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень.
Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.
Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.
Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.
У постанові від 07.07.2023 року Верховний Суд у цій справі, переглядаючи в касаційному порядку ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року, якою закрито провадження у справі, оскільки цю справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19.01.2023, якою ухвалу від 29.09.2022 року залишено без мін, зазначив, що оскільки у справі, що розглядається, прокурор звернувся з позовом в інтересах держави в особі Управління ДАБК Дніпровської МР як органу державного архітектурно-будівельного контролю, що неналежним чином, за висновком прокурора, виконує свої повноваження у відповідній сфері, то звернення прокурора до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта зумовлено правовідносинами публічно-правового характеру й повинно розглядатись у порядку адміністративного судочинства.
Тобто, Верховний Суд вирішуючи юрисдикційне питання визначив підсудність цього спору як адміністративну.
При цьому вказав, що позовна вимога щодо скасування державної реєстрації права власності є похідною до позовної вимоги про знесення об`єкта самочинного будівництва, а тому її також належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.
Відповідно до абзацу 2 ч.1 статті 239 КАС України, у разі надходження до суду справи, що підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, після закриття провадження Верховним Судом чи судом апеляційної інстанції в порядку цивільного чи господарського судочинства, провадження у справі не може бути закрите з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу.
Отже, вказана норма є імперативною нормою, яка встановлює заборону щодо повторного закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 238 КАС України, якщо вже існує висновок суду апеляційного або касаційного суду з приводу юрисдикції спору.
ТОВ «ХДД Інвест» у клопотанні про закриття провадження у справі зазначило, що змінені прокурором позовні вимоги в частині припинення володіння правом є такими, що вирішують спір про право, тому не підлягають вирішенню в адміністративних судах, при цьому його представник і в судовому засіданні 20.05.2025 і в клопотанні наполягав на закритті провадження в цілому справи, а ні в частині позовних вимог.
Втім, зі змісту заяви прокурора про зміну предмета позову, вбачається, що прокурор просив змінити позовні вимоги про скасування державної реєстрації на позовні вимоги про припинення володіння правом, тобто прокурор просив змінити похідні позовні вимоги.
Обгрунтовуючи зміну предмета позову в цій частині, прокурор у заяві зазначав, що після звернення до суду із позовом частину речових прав на майно, що утворились внаслідок поділу самочинного будівництва передано на користь інших осіб. На час пред`явлення позовної заяви діяла редакція частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 12.05.2022, відповідно до якої відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення механізму протидії рейдерству» до абзаців 2, 3 частини 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» внесено зміни. Зокрема, відповідно до діючої редакції ч. 3 ст. 26 Закону у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Тобто, відмінною ознакою нової редакції статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є те, що права чи обтяження припиняються в силу вимог закону і ухвалення судом рішення про припинення таких прав чи обтяжень не вимагається.
Тобто, зміна предмета позову обумовлена внесенням змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що на думку прокурора буде належним способом захисту прав.
Разом з тим, суд зазначає, що зміна предмета позову та залучення до участі у даній справі співвідповідачів не змінили статус такої позовної вимоги з похідної на основну.
Відповідно до частини першої статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
Право позивача заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою, передбачено також частиною першою статті 21 КАС України.
Зі змісту вищенаведених процесуальних норм вбачається, що об`єднання в одній позовній заяві декількох вимог допускається за умови пов`язаності їх між собою підставами виникнення або поданими доказами, а також основних і похідних вимог.
У свою чергу, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) (пункт 23 частини першої статті 4 КАС України).
В адміністративному судочинстві похідна позовна вимога це спеціальна процесуальна категорія, яка використовується для урегулювання порядку вирішення спорів та спрямована на вирішення двох основних процедурних питань (розмежування спорів за критерієм предметної юрисдикції; об`єднання та роз`єднання позовних вимог) шляхом виокремлення цієї категорії від поняття «основна позовна вимога». Правильне розмежування вимог, які містяться у позовній заяві, на основні та похідні, дозволяє позивачу однозначно визначати суд, який відповідатиме такому критерію як «суд, встановлений законом» і уповноважений розглядати відповідні вимоги, а також правильно об`єднати вимоги, які можуть міститися в одній позовній заяві та, відповідно, бути вирішені одним судом в одному процесі.
Відповідно до частини 3 статті 19 КАС України, адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.
Зі змісту статті 19 КАС України вбачається, що адміністративні суди можуть розглядати позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі, лише якщо такі вимоги (1) є публічно-правовими, але безпосередньо пов`язані з приватно-правовими; (2) такі основні та похідні вимоги заявлені в одному позову, що поданий до адміністративного суду; (3) основна приватно-правова вимога не знаходиться на розгляді іншого господарського та/або цивільного суду.
Таким чином, доводи ТОВ «ХДД Інвест» стосовно того, що цей спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства не знайшли свого відображення в матеріалах справи, спростовуються наведеними вище висновками суду, а тому відсутні підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 238 КАС України.
Отже, у задоволенні клопотання ТОВ «ХДД Інвест» про закриття провадження у справі слід відмовити.
Керуючись ст. 238, 248, 256 КАС України суд, -
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 26.05.2025.

Суддя Н.Є. Калугіна