Справа № 480/3428/24
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 р.Справа № 480/3428/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.01.2025, головуючий суддя І інстанції: Є.Д. Кравченко, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, повний текст складено 05.02.25 по справі № 480/3428/24

за позовом Головного управління ДПС у Сумській області

до ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління ДПС у Сумській області, звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якій просило стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг у сумі 10035595,07 грн., в тому числі:

- з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код бюджетної класифікації 14060100) у сумі 4126023,87 грн. на р/р UА0018001, отримувач ГУК Сум.обл/Сумська обл/14060100, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП);

- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (код бюджетної класифікації 11010100) у сумі 1020 грн. на р/р UА0018530, отримувач ГУК Сум.обл/Конотопська МТГ/11010100, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП);

- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код бюджетної класифікації 11010500) у сумі 5264598,45 грн. на р/р UА0018530, отримувач ГУК Сум.обл/Конотопська МТГ/11010500, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП);

- з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код бюджетної класифікації 11011001) у сумі 437124,93 грн. на р/р UА0018001, отримувач ГУК Сум.обл/Сумська обл/11011001, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП);

- з єдиного податку з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18050400) у сумі 201727,82 грн. на р/р UA018530, отримувач ГУК Сум.обл/Конотопська МТГ/18050400, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП);

- з адміністративних штрафів та інших санкцій (код бюджетної класифікації 21081100) у сумі 5100,00 грн. на р/р UA0018530, отримувач ГУК Сум.обл/Конотопська МТГ/21081100, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг у сумі 10035595 (десять мільйонів тридцять п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 07 коп., в тому числі:

- з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код бюджетної класифікації 14060100) у сумі 4126023 (чотири мільйона сто двадцять шість тисяч двадцять три) грн. 87 коп. на р/р UА0018001, отримувач ГУК Сум.обл/Сумська обл/14060100, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП);

- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (код бюджетної класифікації 11010100) у сумі 1020 (одна тисяча двадцять) грн. 00 коп. на р/р UА0018530, отримувач ГУК Сум.обл/Конотопська МТГ/11010100, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП);

- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код бюджетної класифікації 11010500) у сумі 5264598 (п`ять мільйонів двісті шістдесят чотири тисячі п`ятсот дев`яносто вісім) грн. 45 коп. на р/р UА0018530, отримувач ГУК Сум.обл/Конотопська МТГ/11010500, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП);

- з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код бюджетної класифікації 11011001) у сумі 437124 (чотириста тридцять сім тисяч сто двадцять чотири) грн. 93 коп. на р/р UА0018001, отримувач ГУК Сум.обл/Сумська обл/11011001, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП);

- з єдиного податку з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18050400) у сумі 201727 (двісті одна тисяча сімсот двадцять сім) грн. 82 коп. на р/р UA018530, отримувач ГУК Сум.обл/Конотопська МТГ/18050400, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП);

- з адміністративних штрафів та інших санкцій (код бюджетної класифікації 21081100) у сумі 5100 (п`ять тисяч сто) грн. 00 коп. на р/р UA0018530, отримувач ГУК Сум.обл/Конотопська МТГ/21081100, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 відповідно до інформаційної системи «Податковий блок» з 03.05.2001 зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку Головного управління ДПС у Сумській області (а.с. 17).

08.04.2024 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.195).

Відповідно до розрахунку податкової заборгованості, сформованого на підставі ІКП ІТС «Податковий блок» (зв. бік а.с.16) та витягу з ІКП (а.с.9-15), у відповідача наявний податковий борг на загальну суму 10035595,07 грн., а саме:

- з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 4126023,87 грн.;

- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у сумі 1020,00 грн.;

- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 5264598,45 грн.;

- з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 437124,93 грн.;

- з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 201727,82 грн.;

- з адміністративних штрафів та інших санкцій у сумі 5100,00 грн.

З метою погашення податкового боргу позивачем було сформовано податкову вимогу форми "Ф" від 28.03.2023 № 0-1828 (а.с. 44), яка надіслана відповідачу, проте повернута до контролюючого органу з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою", що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 45).

Заборгованість відповідача перед бюджетом на момент розгляду справи не погашена, що обумовило необхідність звернення до суду.

Задовольняючи позовні позов, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості позовних вимог.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України.

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п.14.1.156 п.14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

За приписами п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Одночасно, відповідно п. 42.2 ст. 42 ПКУ, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Також, відповідно п. 42.5 ст. 42 ПКУ, у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Щодо сплати відповідачем податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), колегія суддів зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Сумській області проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за період з 01.01.2017 року по 31.12.2019 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2019 року, за наслідками якої уповноваженою особою Головного управління ДПС у Сумській області складено акт від 27.12.2023 №8238/18-28-24-04//224 (а.с.18-21).

Так, перевіркою встановлено порушення відповідачем вимог п. 181.1 ст. 181, п. 183.4, п. 183.9, п. 183.10 ст. 183, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 198.5 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податкові зобов`язання з податку на додану вартість в загальній сумі 3686543 грн. та зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу додаткового кредиту наступного звітного (податкового) періоду з ПДВ (р. 21 декларації) за грудень 2019 р на 5891 грн.

Також, перевіркою встановлено порушення відповідачем вимог п. 201.10. ст. 201 глави 2 розділу V Податкового кодексу України в результаті відсутності реєстрації податкових накладних відповідно до п. 198.5 ст. 198 ПКУ на загальну суму ПДВ 469148 грн.

На підставі акту перевірки від 27.12.2023 № 8238/18-28-24-04//224 позивачем винесено:

- податкове повідомлення-рішення від 19.01.2024 № 4 (а.с. 24), яким за прушення вимог п. 201.10. ст. 201 глави 2 розділу V Податкового кодексу України до відповідача застосовано штраф у сумі 3953,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 19.01.2024 № 4 (а.с. 23), яким за порушення відповідачем вимог п. 181.1 ст. 181, п. 183.4, п. 183.9, п. 183.10 ст. 183, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 198.5 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України донараховано суму грошового зобов`язання у сумі 3686543,00 грн. за платежем податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та застосовано штраф у сумі 368654,30 грн.

З урахуванням положень п. 42.2 ст. 42, п. 58.3 ст. 58 ПК України, такі повідомлення-рішення вважаються належним чином врученими.

Податкові повідомлення-рішення ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржені та не скасовані, сума штрафних санкцій не сплачена, докази протилежного в матеріалах справи відсутні, тому вважаються узгодженими та набули статусу податкового боргу.

Також, у зв`язку з заниженням податкових зобов`язань з податку на додану вартість, відповідно до статті 129 ПК України, відповідачу нарахована пеня у розмірі 66873,57 гривень по податковому повідомленню - рішенню від 19.01.2024 № 4, що підтверджується розрахунком (а.с.26-27).

Отже, станом на дату подання позовної заяви за відповідачем обліковується заборгованість з податку на додану вартість загальною сумою 4126023,87 грн., що підтверджується розрахунком податкової заборгованості, сформованого на підставі ІКП ІТС «Податковий блок» (а.с.16)

Щодо податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати по судом встановлено, що актом перевірки від 27.12.2023 № 8238/18-28-24-04//224 (а.с.18-21) встановлено порушення відповідачем вимог пп. «б» п. 176.2. ст. 176 Податкового кодексу України в результаті подання звітності форми 1 ДФ за 2017-2018 рр., І-ІІІ квартал 2019 р. з недостовірними даними, застосовано штраф у сумі 1020,00 грн.

На підставі акту перевірки від 27.12.2023 № 8238/18-28-24-04//224 позивачем винесено податкове повідомлення-рішення від 19.01.2024 №4 (а.с.28), яким до відповідача за порушення вимог пп. «б» п. 176.2. ст. 176 Податкового кодексу України застосовано штраф у сумі 1020,00 грн.

З урахуванням положень п. 42.2 ст. 42, п. 58.3 ст. 58 ПК України, таке повідомлення-рішення вважається належним чином врученим.

Податкове повідомлення-рішення ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржене та не скасоване, сума штрафних санкцій не сплачена, докази протилежного в матеріалах справи відсутні, тому вважається узгодженим та набуло статусу податкового боргу.

Враховуючи вищенаведене, станом на дату подання позовної заяви за відповідачем обліковується заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді ЗП на суму 1020,00 грн., що підтверджується розрахунком податкової заборгованості, сформованого на підставі ІКП ІТС «Податковий блок» (а.с.16).

Стосовно податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування судом встановлено, що на підставі акту перевірки від 10.07.2023 № 4527/А/18-28-24-06-02/ Головним управлінням ДПС у Сумській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.09.2023 № 0/6211/ППР/18-28-24-06-02/ (а.с. 29), яким застосовано штраф у сумі 340,00 грн. (розмір несплаченого грошового зобов`язання по вказаному податковому повідомленню-рішенню становить 249,09 грн.).

З урахуванням положень п. 42.2 ст. 42, п. 58.3 ст. 58 ПК України, таке повідомлення-рішення вважається належним чином врученим.

Податкове повідомлення-рішення ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржене та не скасоване, сума штрафних санкцій не сплачена, докази протилежного в матеріалах справи відсутні, тому вважається узгодженим та набуло статусу податкового боргу.

Крім того, актом перевірки від 27.12.2023 № 8238/18-28-24-04//224 (а.с.18-21) встановлено неподання відповідачем податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік та заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 4292558,85 грн..

На підставі акту перевірки від 27.12.2023 № 8238/18-28-24-04//224 прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 19.01.2024 № 4 (а.с. 31), яким за порушення вимог пп. 177.5.2 п. 177.5 ст. 177 та пп. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49 Податкового Кодексу України застосовано до відповідача штраф у розмірі 680,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 19.01.2024 № 4 (а.с.32), яким за порушення вимог п. 177.2 п. 177.4 ст.177 Податкового Кодексу України донараховано суму грошового зобов`язання у сумі 4292558,85 грн. та застосовано штраф у сумі 42955,89 грн.

З урахуванням положень п. 42.2 ст. 42, п. 58.3 ст. 58 ПК України, такі повідомлення-рішення вважаються належним чином врученими.

Податкові повідомлення-рішення ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржені та не скасовані, сума штрафних санкцій не сплачена, докази протилежного в матеріалах справи відсутні, тому вважаються узгодженими та набули статусу податкового боргу.

Судом встановлено, що у зв`язку з заниженням податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб відповідно до статті 129 ПК України, відповідачу нарахована пеня у розмірі 541854,62 грн. по податковому повідомленню-рішенню від 19.01.2024 № 4, що підтверджується розрахунком пені (а.с. 34).

Отже, станом на дату подання позовної заяви за відповідачем обліковується заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 5264598,45 грн., що підтверджується розрахунком податкової заборгованості, сформованого на підставі ІКП ІТС «Податковий блок» (а.с.16).

Щодо податкового боргу з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, судом встановлено, що актом перевірки від 27.12.2023 № 8238/18-28-24-04//224 (а.с.18-21) встановлено порушення відповідачем вимог п. 177.2 ст. 177, ппі 1.2 пункту 16 прим 1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Податкового Кодексу України в результаті невірного визначення суми чистого оподатковуваного доходу, що призвело до заниження військового збору на загальну суму 357713,23 грн.

На підставі акту від 27.12.2023 № 8238/18-28-24-04//224 позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.01.2024 № 4 (а.с.35), яким відповідачу донараховано суму грошового зобов`язання у сумі 357713,23 грн. (розмір несплаченого грошового зобов`язання по вказаному ППР становить 356199,06 грн.) та застосовано штраф у сумі 35771,32 грн.

З урахуванням положень п. 42.2 ст. 42, п. 58.3 ст. 58 ПК України, таке повідомлення-рішення вважається належним чином врученим.

Податкове повідомлення-рішення ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржене та не скасоване, сума штрафних санкцій не сплачена, докази протилежного в матеріалах справи відсутні, тому вважається узгодженим та набуло статусу податкового боргу.

На підставі норм ст. 129 ПК України, у зв`язку з заниженням податкових зобов`язань з військового збору, відповідачу нарахована пеня у розмірі 45154,55 грн. по податковому повідомленню-рішенню від 19.01.2024 № 4, що підтверджується розрахунком пені (а.с. 37).

З вищенаведеного вбачається, що станом на дату подання позовної заяви за відповідачем обліковується заборгованість з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 437124,93 грн., що підтверджується розрахунком податкової заборгованості, сформованого на підставі ІКП ІТС «Податковий блок» (а.с.16).

Стосовно податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб, суд зазначає, що актом перевірки від 27.12.2023 № 8238/18-28-24-04//224 (а.с.18-21) встановлено порушення відповідачем вимог п. 292.1 ст. 292 Податкового Кодексу України в результаті заниження обсягу доходу за 4 кв. 2017 р., що призвело до заниження податкових зобов`язань по єдиному податку на загальну суму 104671,35 грн..

Так, на підставі акту перевірки від 27.12.2023 № 8238/18-28-24-04//224 прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.01.2024 № 4 (а.с.38), яким донараховано суму грошового зобов`язання у сумі 104671,35 грн. та застосовано штраф у сумі 10467,13 грн. У зв`язку з наявною переплатою 0,17 грн., сума заборгованості за основним платежем складає 104671,18 грн.

З урахуванням положень п. 42.2 ст. 42, п. 58.3 ст. 58 ПК України, таке повідомлення-рішення вважається належним чином врученним.

Податкове повідомлення-рішення ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржене та не скасоване, сума штрафних санкцій не сплачена, докази протилежного в матеріалах справи відсутні, тому вважається узгодженим та набуло статусу податкового боргу.

На підставі норм ст. 129 ПК України, у зв`язку з заниженням податкових зобов`язань з військового збору, відповідачу нарахована пеня у розмірі 86589,51 грн., по податковому повідомленню-рішенню від 19.01.2024 № 4, що підтверджується розрахунком пені (а.с. 40).

Колегія суддів зазначає, що станом на дату подання позовної заяви за відповідачем обліковується заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб на суму 201727,82 грн., що підтверджується розрахунком податкової заборгованості, сформованого на підставі ІКП ІТС «Податковий блок» (а.с.16).

Щодо податкового боргу з адміністративних штрафів та інших санкцій, суд зазначає, що актом перевірки від 27.12.2023 № 8238/18-28-24-04//224 (а.с.18-21) встановлено порушення відповідачем вимог п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України в результаті неподання до податкового органу форм 20-ОПП - повідомлення про об`єкт оподаткування або об`єкт, який пов`язаний оподаткуванням або через який провадиться діяльність.

На підставі акту від 27.12.2023 № 8238/18-28-24-04//224 (а.с.18-21) прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.01.2024 № 4 (а.с.41), яким застосовано штраф за вказане порушення у сумі 5100,00 грн.

Податкове повідомлення-рішення ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржене та не скасоване, сума штрафних санкцій не сплачена, докази протилежного в матеріалах справи відсутні, тому вважається узгодженим та набуло статусу податкового боргу.

Отже, станом на дату подання позовної заяви за відповідачем обліковується заборгованість з адміністративних штрафів та інших санкцій на суму 5100,00 грн., що підтверджується розрахунком податкової заборгованості, сформованого на підставі ІКП ІТС «Податковий блок» (а.с.16).

Відповідно до п. 59.1 ст. 59, п. 60.6 ст. 60 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Якщо нарахована сума грошового зобов`язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов`язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).

Як вбачається з матеріалів справи, з метою погашення податкового боргу заявником було сформовано податкову вимогу форми "Ф" від 28.03.2023 № 0-1828 (а.с. 44), яка надіслана відповідачу, проте повернута до контролюючого органу з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою", що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 45).

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення- рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Судовим розглядом встановлено, що вищезазначені податкові повідомлення-рішення вважаються належним чином врученими.

Колегія суддів зазначає, що докази оскарження зазначеної вимоги в адміністративному чи судовому порядку в матеріалах справи відсутні.

Отже, з моменту вручення податкової вимоги до подання позовної заяви податковий борг відповідача не переривався, а отже, податкова вимога від 28.03.2023 № 0-1828, відповідно до ст. 60 Податкового кодексу України, не була відкликана.

Колегія суддів зауважує, що витягом з інтегрованої картки платника податку підтверджується, що заборгованість відповідача залишається не сплаченою з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 4126023,87 грн.; з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у сумі 1020 грн.; з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 5264598,45 грн.; з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 437124,93 грн.; з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 201727,82 грн.; з адміністративних штрафів та інших санкцій у сумі 5100,00 грн.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.1. статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Так, вищезазначене свідчить про невиконання відповідачем свого податкового обов`язку щодо сплати податків та зборів в строки та у розмірах, встановлених ПК України.

Крім того, судом встановлено, що 08.04.2024 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.195). Одночасно, ОСОБА_1 з податкового обліку не знятий.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що факт державної реєстрації (реєстрації) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Реєстру самозайнятих осіб запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Так, державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування штрафних санкцій і нарахування пені за їх невиконання (абз. 2 п.п. 65.10.4 п. 65.10 ст. 65 Податкового кодексу України).

Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскільки позивачем надано до суду документи, які підтверджують несплачену відповідачем суму податкового боргу, а відповідач не надав доказів погашення суми податкового боргу, вимоги Головного управління ДПС у Сумській області є правомірними, а відтак вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано та правомірно задовольнив адміністративний позов податкового органу.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.01.2025 по справі № 480/3428/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 26.05.2025 року