Справа № 502/857/25
Суддя: Березніков О. В.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 502/857/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Березнікова О.В.,

секретаря судового засідання Нанєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кілія Одеської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із вказаним адміністративним позовом, у якому зазначила, що 20.04.2025 року о 21 годині 19 хвилин в м. Кілія Одеської області по вул. Т. Шевченка в м. Кілія Одеської області водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом та була зупинена працівниками поліції з причини нібито забрудненого номерного знаку, що не дає чітко визначити символи на відстані 20 метрів, у зв`язку з чим було сержантом поліції Никодим Лілією Степанівною було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 454943 за порушення п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Вважає вказану постанову протиправною у зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення та просить суд скасувати оскаржувану постанову та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, у поданій заяві просила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно, у відповідності до вимог ст. 268 КАС.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін на підставі наявних у справі доказів.

Встановлені обставини справи.

Судом встановлено, що відповідно до оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 454943, винесеної поліцейським відділення поліції № 1 (м. Кілія) Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області сержантом поліції Никодим Лілією Степанівною, вбачається, що 20.04.2025 о 21 годині 19 хвилин в м. Кілія Одеської області по вул. Т. Шевченка в м. Кілія Одеської області позивачка ОСОБА_1 керувала транспортним засобом із забрудненим номерним знаком, що не дає чітко визначити символи на відстані 20 метрів, чим порушила п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, позивачку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 гривень.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам, наведеним позивачем у позові, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного обґрунтування.

Відповідно до п. 2.9 в) водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий;

Частина 1 ст. 121-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Приписи вказаної статті мають декілька об`єктів правопорушення та в даному випадку позиваці ставиться в провину керування транспортним засобом із забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів.

Тобто особа мала керувати т/з у якому забруднений номерний знак.

До матеріалів позову позивачкою надано диск з відеозаписом правопорушення, який здійснювався з бодікамери поліцейського, та з якого встановлено, що поліцейський автомобіль під`їхав до автомобіля позивачки, який стояв на узбіччі та у якому був увімкнений покажчик повороту. В подальшому, не зважаючи на зауваження позивачки, що автомобіль не рухався, працівники поліції інкримінували останній порушення п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та склали оскаржувану постанову.

Слід зазначити, що з відеозапису чітко вбачається, що автомобіль дійсно не рухався (стояв на узбіччі) та номерний знак не був забруднений взагалі.

У силу приписів ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються під час нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 8 Закону України від 02.07.2015 року N 580-VIII "Про Національну поліцію"(далі -Закон N 580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1ст. 23 Закону N 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч.4 ст. 258 КУпАП).

У рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 ВС КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Тобто, знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи (у даному випадку позивачки), не є доказом керування таким транспортним засобом.

Крім того, як встановлено з доданих до позову відео доказів, номерний знак транспортного засобу, у якому перебувала позивачка, не був забруднений.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності посилань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що факт порушення позивачем вимог п.2.9 в) ПДР України спростовується належними і допустимими доказами у справі, які відповідач мав би дослідити під час прийняття оскаржуваної постанови.

Таким чином, оскаржувана постанова прийнята з порушенням наведених вище норм КУпАП, є необґрунтованою і безпідставною, а тому підлягає скасуванню, а справа закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України витрати позивача по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню йому за рахунок бюджетних асигнувань

Позивачем у позові заявлено про відшкодування понесених ним судових витрат у розмірі 605,60 грн судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

З 01 листопада 2011 року набрав чинності Закон України "Про судовий збір", яким регулюються питання розміру судового збору, порядку його сплати та звільнення від сплати.

Разом із тим, відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 18 березня 2020 року у справі N 543/775/17, провадження N 11-1287апп18, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні статей287,288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України "Про судовий збір", які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Розмір судового збору за подання позовної заяви складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, який передбачав, що судовий збір при оскарженні постанов про адміністративне правопорушення сплаті не підлягає, та зазначила, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Відповідно з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 605,60 грн судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72-77, 90, 139, 243- 246, 250, 271, 286 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 454943 від 20.04.2025, винесену поліцейським відділення поліції № 1 (м. Кілія) Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області сержантом поліції Никодим Лілією Степанівною, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань зІзмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати зі сплати судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Кілійський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Березніков