Справа № 676/2501/25
Суддя: Шевцова Л. М.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 676/2501/25
Номер провадження 2-а/676/87/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Шевцової Л. М.

з участю секретаря судового засідання Сопрун С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кам`янець-Подільському справу № 676/2501/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

09.04.2025 року позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 10.04.2025 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в спрощеному провадженні.

Розгляд справи проводиться у спрощеному позовному провадженні.

В обґрунтування вимог представник позивача зазначає, що 05.03.2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Згідно постанови порушення полягало в тому, що він не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці, яку ніби- то було відправлено засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням та повернуто відправнику, як не вручене по причині відсутності адресата за вказаною адресою. З даною постановою не згідний, так як протокол про адміністративне правопорушення на підставі якого вона була винесена не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки позивач вказує, що повістку направив на ім`я ОСОБА_3 , а не ОСОБА_1 , на адресу: АДРЕСА_1 , в той час, як він на протязі року неодноразово повідомляв представників ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що він фактично проживає в АДРЕСА_2 і на підтвердження цього надавав довідки.

Тому просить скасувати постанову № 111 від 05.03.2025 року, винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , про притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення, - закрити.

Представник позивача Антонюк І.В., який представляє інтереси на підставі ордера серії ВХ № 1093760 від 08.04.2025 року, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, та просить скасувати постанову № 111 від 05.03.2025 року, винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення, - закрити.

Т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майор ОСОБА_4 , 28.04.2025 року на адресу надіслав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов ОСОБА_1 вважають необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 пунктом 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560 вбачається відповідно до довідки Укрпошти про причини повернення/досилання рекомендованного поштового відправлення № 5639, надісланого на ім`я та адресу ОСОБА_1 , поштове відправлення, яке містило повістку № 1800159, не було вручено ОСОБА_1 та повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_2 в зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. Отже, за приписами чинного законодавства, повістка 1800159, вважається врученою. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, розгляд справи проводити у відсутності представника ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд розглядає справу у відсутності сторін.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

Згідно зі ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

В силу ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 05 березня 2025 року оскаржуваною постановою № 111по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Як встановлено із вказаної постанови, 03.03.2025 року о 12 год.00 хв. з`ясовано, що 07.01.2025 року на ім`я ОСОБА_3 та за наявною в Єдиному електронному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» адресою його проживання: село Демківці, Камянець-Подільський район, засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення з описом вкладення до рекомендованного поштового відправлення № 639 було доправлено повістку про явку до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , 21.01.2025 року о 14:00 год. До ІНФОРМАЦІЯ_2 повернулося рекомендоване поштове відправлення, як не вручене. Відповідно до довідки про причини повернення, причина повернення:адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до пункту 2 частини 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560, а також відповідно до Додатку 11 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487, у разі надсилання повістки засобами поштового зв?язку, належним підтвердженням оповіщення про виклик до Р(М)ТЦК та СП с: 1) день отримання поштового відправлення; 2) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення; 3) день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи.

Отже, за приписами чинного законодавства повістка про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 вважається врученою.

В той же час, на думку відповідача ОСОБА_1 за отриманою повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з?явився та порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме статтю 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», статтю 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ч. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560,чим вчинив(ла) правопорушення, передбачене ч.3 статті 210-1 КУпАП.

Постанову № 111 від 05.03.2025 року позивач отримав рекомендованим поштовим відправленням на актуальну адресу свого фактичного місця проживання 04.04.2025 року , що підтверджується відміткою про вручення на конверті поштового повідомлення.

З тексту постанови про адміністративне правопорушення щодо позивача, вбачається, що повістка була вручена не на ім`я ОСОБА_1 , а на ім`я ОСОБА_3 , але до відповідальності притягується ОСОБА_1 .

Згідно електронного військового-облікового документу «Резерв+» позивача, адреса його місця проживання зазначена: АДРЕСА_1 , проте позивач повідомляв представників ІНФОРМАЦІЯ_2 та надав їм відповідні довідки про те що він зареєстрований за цією адресою, але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідками про фактичне місце проживання від 04.03.2024 року, 12.03.2024 року, 03.03.2025 року.

З пояснень позивача, що вказано в матеріалах справи, ОСОБА_1 неодноразово з`являвся в ІНФОРМАЦІЯ_2 та просив внести дані до реєстру, але ця інформація було проігнорована. Проте саму постанову про притягнення до адміністративної відповідальності було направлено на актуальну адресу місця проживання позивача, що свідчить про те, що у представників ІНФОРМАЦІЯ_2 була інформація стосовно його фактичного місця проживання.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинені в особливий період.

У відповідності до абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приписами статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивачем доведено факт поважності причин не отримання повістки та відсутність його за місцем проживання.

Відповідно до ч. 1ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України(далі -КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про скасування постанови № 111 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 05.03.2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

На підставі викладеного , керуючись ст.243 КАС України , суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову № 111 від 05.03.2025, винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_5 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення,має право на поновлення строку на апеляційне оскарження.

Суддя Шевцова Л.М.