Справа № 420/8171/25
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/8171/25

Перша інстанція: суддя Бутенко А.В.,

повний текст судового рішення

складено 24.03.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року про відмову в забезпечені позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України про визнати протиправним та скасувати пункт наказу, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України в якому позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 28.02.2025 року №458-РС відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Разом з позовом позивач подав заяву про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії пункту 2 наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 28.02.2025 року №458-РС відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до моменту набрання законної сили рішенням у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування п.2 наказу від 28.02.2025 року №458-РС.

В обґрунтування такої заяви зазначено, що згідно пункту 2 наказу начальника Генштабу ЗСУ (по особовому складу) від 28.02.2025 року №458-РС, відповідно до п.п.82 та 83 Положення про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ, сержанта ОСОБА_1 звільнено із ВЧ НОМЕР_2 та призначено у ВЧ НОМЕР_3 . Позивач вважає, що існує ризик того, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити у майбутньому виконання рішення суду, а також ефективний захист його порушених прав та інтересів, оскільки пункт 2 наказу №458-РС від 28.02.2025 року відносно переміщення позивача до іншої частини виконується у найкоротший термін, а тому невжиття заходів забезпечення позову судом, може призвести до негативних наслідків та фактично позбавить його у разі задоволення позову переміщення до теперішньої військової частини НОМЕР_2 .

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 року відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відмовляючи в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що на час проходження позивачем служби та на дату звернення до суду із заявою про забезпечення позову в Україні діє воєнний стан, в умовах якого існує заборона зупинення дії наказів відданих військовослужбовцю.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі апелянт навів ті ж самі доводи, які наведені ним в заяві про забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частинами 1 та 2 статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з положеннями частини 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина 2 статті 151 КАС України).

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, заходи забезпечення позову мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.

Поряд із цим, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Так само суд повинен вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржує п.2 наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 28.02.2025 року №458-РС, яким, відповідно до п.п.82 та 83 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, сержанта ОСОБА_1 , головного сержанта командира відділення розбирально-складальних робіт ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти військової частини НОМЕР_2 звільнено з займаної посади і призначено головним сержантом командиром відділення розбирально-складальних робіт ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти автомобільної техніки ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_4 , ВОС 707975А/182.

Внаслідок чого позивача буде передислоковано у іншу область.

Із прохальної частини заяви про забезпечення позову слідує, що заявник просить суд зупинити дію пункту 2 наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 28.02.2025 року №458-РС відносно ОСОБА_1 до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі.

Отже, обраний заявником спосіб забезпечення позову зводиться до зупинення дій наказу щодо переміщення позивача, для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини.

Однак, ч.3 ст.151 КАС України визначено чіткий перелік шляхів, якими не допускається забезпечення позову.

Законом України «Про внесення зміни до частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України щодо забезпечення позову у виді зупинення наказу або розпорядження командира (начальника) під час воєнного стану чи в бойовій обстановці» №2359-IX від 08.07.2022 року було доповнено ч.3 ст.151 КАС України пунктом 10, яким не допускається забезпечення позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Як зазначено вище, позивач просить суд зупинити дію пункту 2 наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який триває станом на час розгляду питання про забезпечення позову по даній справі.

Отже, оскільки, на час проходження позивачем служби та на дату звернення до суду із заявою про забезпечення позову в Україні діє воєнний стан, в умовах якого існує чітка заборона зупинення дії наказів відданих військовослужбовцю, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що в даному випадку у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Відтак, переглянувши оскаржуване рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування норм процесуального права, колегія суддів вважає, що при ухваленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанцій не допустив неправильного застосування норм процесуального права, які могли б бути підставою для її скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька