Справа № 320/11582/21
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року м.Київ №320/11582/21

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що виявилась у нерозгляді запиту від 20.08.2021 № 685/08/21-Р;

- зобов`язати відповідача надати позивачу повну інформацію по запиту від 20.08.2021 № 685/08/21-Р упродовж п`яти робочих днів з дня набрання законної сили рішенням у даній справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду (суддя ОСОБА_2 ) відкрито провадження у справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 13.02.2024 №411/0/15-24 звільнено ОСОБА_2 з посади судді Київського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

За результатами повторного автоматизованого розподілу адміністративна справа була передана для розгляду судді Лисенко В.І.

Ухвалою суду справу прийнято до провадження судді Лисенко В.І.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач як розпорядник публічної інформації неправомірно не надав інформацію, яку вимагав позивач в його інформаційному запиті. Посилаючись на положення Законів України "Про доступ до публічної інформації", позивач заявляє про порушення відповідачем норм чинного законодавства, прав та законних інтересів позивача.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначив про відсутність підстав для задоволення позову.

Також, відповідач у відзиві клопотав про застосування до позивача та його представника заходів, передбачених КАС України для запобігання зловживанню процесуальними правами та відповідно до ч.3 ст. 45 КАС України повернути позов без розгляду.

По суті заявленого клопотання суд зазначає про таке.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з вимогами п. 1, 2, 4 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 45 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 КАС України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Судом досліджено запити, які були подані представником позивача до відповідача, досліджено позовні заяви (які подано до суду) та ухвали суду про відкриття провадження у цих справах. При цьому судом не встановлено аналогічних підстав та предмету спору, які були б подібними з підставами та предметом, які зазначені в адміністративній справі № 320/11841/21.

Кількість таких позовних заяв за приписами ст. 45 КАС України не є підтвердженням зловживання процесуальними правами.

З урахуванням обставин звернення представника позивача до Київського окружного адміністративного суду з різними позовними заявами, на підставі норм ч.ч. 2,5 ст. 44, ч.ч. 1,2 ст. 45 КАС України судом не встановлено дії позивача зловживанням процесуальними правами.

Отже, у суду відсутні підстави для повернення позовної заяви позивачу. У зв`язку з цим, клопотання відповідача про застосування до позивача та його представника заходів, передбачених КАС України для запобігання зловживанню процесуальними правами та відповідно до ч. 3 ст. 45 КАС України повернення позовної заяви без розгляду є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

20 серпня 2021 р. через представника позивач, посилаючись на положення Закону України "Про доступ до публічної інформації", звернувся до відповідача із запитом №685/08/21-Р на отримання публічної інформації, в якому просив надати наступну інформацію:

1) надати копію рішення Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області щодо створення комісії з метою проведення державних закупівель чи тендерного комітету (в разі їх створення).

2) надати копію тендерної документації щодо виконання робіт з науково-технічного впорядкування документів постійного зберігання та особового складу за 2016-2019 роки, а також зміни до тендерної документації та роз`яснення до неї (у разі наявності);

3) надати копію договору про закупівлю та всі додатки до нього (включаючт зміни та доповнення) щодо виконання робіт з науково-технічного впорядкування документів постійного зберігання та особового складу за 2016-2019 роки, укладеного з ФОП ОСОБА_3 (ід. номер НОМЕР_1 ), а також копії платіжних документів, що підтверджують оплату робіт відповідно до договору;

4) надати копію протоколу сесії Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, відповідно до якого розглядалося питання про порядок та етапи реалізації грошових коштів щодо виконання робіт з науково-технічної о впорядкування документів постійного зберігання та особового складу за 2016-2019 роки;

5) надати копії актів приймання виконаних робіт науково-технічного впорядкування документів постійного зберігання та особового складу за 2016-2019 роки;

6) інформацію щодо річного плану закупівель за кошти місцевого бюджету на 2020 рік Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, а також окремо виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, комунальних підприємств (засновником яких є Дмитрівська сільська рада або її виконавчий комітет).

Вказаний запит направлено на електронну пошту - ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить скрін-шот з журналу вихідної кореспонденції - ІНФОРМАЦІЯ_2 за 20 серпня 2021 р. (а.с. 10).

Вважаючи, що відповідачем незаконно не надано відповідь на запит, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою та третьою статті 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульовано Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 р. №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).

Відповідно до статті 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 3 Закону №2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до статті 5 Закону №2939-VI одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію. Доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних.

Згідно з статтею 12 Закону №2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Частиною другою статті 13 Закону №2939-VI визначено, що до розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють:1) інформацією про стан довкілля; 2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту; 3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян; 4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами (частина третя статті 13 Закону №2939-VI).

Згідно з частиною першою статті 14 Закону №2939-VI розпорядники інформації зобов`язані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до ч.1 ст.15 цього ж Закону розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати:(п.4)порядок складання, подання запиту на інформацію, оскарження рішень розпорядників інформації, дій чи бездіяльності; (п.11)інформацію про діяльність суб`єктів владних повноважень, а саме про: їхні місцезнаходження, поштову адресу, номери засобів зв`язку, адреси офіційного веб-сайту та електронної пошти; прізвище, ім`я та по батькові, службові номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти керівника органу та його заступників, а також керівників структурних та регіональних підрозділів, основні функції структурних та регіональних підрозділів, крім випадків, коли ці відомості належать до інформації з обмеженим доступом.

Частиною першою статті 19 Закону №2939-VI передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Закону №2939-VI запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача (частина третя статті 19 Закону №2939-VI).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відмова в задоволенні запиту на інформацію врегульована ст. 22 Закону №2939-VI, відповідно до якої розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 22 Закону №2939 відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону №2939-VI у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 22 Закону №2939-VI відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовий формі.

Аналізуючи вищенаведені норми, суд зазначає, що розпорядник інформації повинен надати відповідь на письмовий запит запитувача інформації, при цьому, такий повинен бути повним, достовірним та точним або мотивовану відмову у наданні запитуваної інформації, у разі наявності підстав, визначених ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Судом встановлено, що 20 серпня 2021 р. представник позивача звернувся до відповідача із запитом на інформацію на підставі статті 34 Конституції України, пп.1 частини 1 ст.13 Закону №2939-VI. Цей запит направлено на електронну пошту - ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить скрін-шот з журналу вихідної кореспонденції - ІНФОРМАЦІЯ_2 за 20 серпня 2021 р.

Відповідно до вимог п.11 ч.1 ст.15 Закону №2939-VI розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати, зокрема, інформацію про діяльність суб`єктів владних повноважень, а саме про їхні місцезнаходження, поштову адресу, номери засобів зв`язку, адреси офіційного веб-сайту та електронної пошти, порядок складання, подання запиту на інформацію, оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, їх дій чи бездіяльності.

Відповідно до інформації, викладеної на офіційному сайті Дмитрівської громади Київської області у розділі «Контакти» запитувач інформації може звернутися до відповідача із запитами на публічну інформацію:

- через скриньку за адресою: АДРЕСА_1 (хол адміністративної будівлі);

- поштою (на адресу відповідача: АДРЕСА_1);

- на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_3;

- зателефонувавши за номером телефону: НОМЕР_2.

Таким чином, розпорядником інформації (відповідачем) на виконання ст.5, приписів ч.1 ст.15 Закону визначено та оприлюднено адресу електронної пошти для подання запитів на інформацію - ІНФОРМАЦІЯ_3.

У свою чергу, як зазначено позивачем в позовній заяві та встановлено із скріншоту електронного кабінету представника позивача, запит від 20 серпня 2021 р. надіслано на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1.

З огляду на викладене, судом встановлено, що представник позивача запит від 20 серпня 2021 р. направив на електронну адресу, яка не є офіційною для приймання запитів на публічну інформацію відповідача.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що оскільки представник позивача звернувся із запитом на електронну адресу (ІНФОРМАЦІЯ_1), яка не є офіційною електронною адресою відповідача для приймання запитів на публічну інформацію, то направлене звернення позивача не підпадає під дію вказаного Закону і відповідач був позбавлений можливості надати відповідь на цей запит від 20 серпня 2021 р. відповідно до приписів Закону №2939-VI.

Як встановлено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підсумовуючи наведене суд зазначає, що у правовідносинах, які склались між сторонами спору, у яких позивач є запитувачем публічної інформації, а відповідач - розпорядником публічної інформації, він не порушив встановлені Законом України «Про доступ до публічної інформації» приписи, а тому позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на відмову в задоволенні позовних вимог підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.