Справа № 240/12539/24
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Житомир справа № 240/12539/24

категорія 102020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Філії "Столичний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (10029 м. Житомир, вул. Хлібна, 41), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Громадська організація "Проти придурків та ідіотів", про визнання протиправною відповіді, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Філії "Столичний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (далі по тексту ДСГП "Ліси України"), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Громадської організації "Проти придурків та ідіотів", в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність щодо ненадання інформації на запит ОСОБА_1 від 30.05.2024 30.05.24 СЛО запит майно та зобов`язати відповідача надати відповідь на цей запит.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30.05.2024 звернувся до відповідача із запитом на інформацію, в якому на підставі і в порядку, встановленому Законом України "Про доступ до публічної інформації", просив надати інформацію щодо підстав набуття права власності чи користування нерухомим майном по вул. Хлібній, 41 у м.Житомирі з підтверджуючими документами.

Як зазначає позивач, запит було підписано електронним ключем у форматі р7s, як визначено ч. 12 ст. 1 Закону України Про електронні довірчі послуги, та направлений електронним відправленням, однак відповідач у встановлений Законом термін жодної інформації по суті запиту не надав.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання (у письмовому провадженні).

Відповідач - Філія "Столичний лісовий офіс" ДСГП "Ліси України" правом на подання відзиву на позов не скористалась.

Від ДСГП "Ліси України", структурним підрозділом якого є відповідач, надійшов відзив на позовну заяву, у якому підприємство просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вказує, що в позовній заяві позивач визначив двох відповідачів: ДП "Ліси України" (44768034) та Столичний лісовий офіс (44768034), які мають однаковий код юридичної особи, тому відповідачу слід уточнити склад учасників справи.

Разом з тим, суд зауважує, що позивач на вимогу суду, викладену в ухвалі від 08.07.2024 про залишення позовної заяви без руху, виключив з вступної частини відповідача ДП "Ліси України". Вимоги до вказаного підприємства у прохальній частині не ставив.

Також ДСГП "Ліси України" наголошує, що Офіс, відповідно до Положення, згідно якого він діє, є самостійним структурним підрозділом ДП "Ліси України", не зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та не є юридичною особою, зміст ст.13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" щодо розпорядників інформації не визначає таку особу розпорядником запитуваної позивачем інформації.

Крім того, звертає увагу, що позивачем всупереч вимогам п.2 ч.5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства зазначено скорочене найменування відповідача: ДП "Ліси України".

Проте, суд не бере до уваги такі твердження як формальні та такі, що не впливають на результат розгляду спору.

По суті заявлених позивачем вимог підприємство зазначило, що відповідь на запит позивача від 30.05.2024 була надіслана Столичним лісовим офісом рекомендованим листом від 06.06.2024 №81/20-2024 запитувачу 1 ОСОБА_1 та запитувачу 2 Громадській організації "Проти придурків та ідіотів", проте, лист повернутий без отримання з відміткою поштового відділення "повертається за закінченням терміну зберігання".

30.07.2024 від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якій він вказує, що лист Столичного лісового офісу від 06.06.2024 №81/20-2024 не містить тієї інформації, яку він запитував, в зв`язку з чим просить пункт 2 прохальної частини позову викласти у редакції наступного змісту: "Визнати відповідь Столичного лісового офісу ДП "Ліси України" на запит ОСОБА_1 від 30.05.2024 року "30.05.24 СЛО запит майно", яка викладена в листі від 06.06.2024 №81/20-2024, протиправною.

Наводячи правові підстави для задоволення цієї вимоги, позивач зазначив, що відповідно до п.6 ч.1 ст.14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядники повинні надавати достовірну, точну та повну інформацію, а згідно з ч.3 ст.22 цього Закону відповідь розпорядника про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Вирішуючи питання щодо можливості прийняття заяви позивача про уточнення позовних вимог, суд враховує таке.

У постанові від 01.11.2021 у справі № 405/3360/17 Верховний Суд вказав, що вже неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову. При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені КАС України.

Аналогічні висновки наведені і у постанові Верховного Суду від 12.10.2023 у справі № 320/15179/21.

Відповідно до частини першої статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У контексті зазначеної норми, предметом позову слід вважати ту його частину, яка характеризує матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення, тобто спосіб судового захисту (частини 1-3 статті 5 КАС України). Вона опосередковується спірними правовідносинами - правом і обов`язком позивача і відповідача.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Ними будуть: юридичні факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення; доказові факти, тобто ті, що тісно пов`язані з фактами матеріально-правового характеру і на підставі яких можна зробити висновок про їх наявність чи відсутність.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Враховуючи зазначене, суд оцінює заяву представника позивача про уточнення позовних вимог як заяву про зміну предмету позову.

Відповідно до частини першої статті 47 КАС України позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та копій доданих до неї документів іншим учасникам справи. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі (частина восьма статті 47 КАС України).

Приписами статті 262 КАС України передбачено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, таке право позивач може реалізувати у порядку та в строки, визначені статтею 47 КАС України.

З урахуванням того, що адміністративну справу прийнято до провадження судді 15.07.2024, - позивач подав заяву в межах тридцятиденного строку на здійснення такої процесуальної дії.

З урахуванням наведеного суд приймає заяву позивача про уточнення позовних вимог до розгляду.

ДСГП "Ліси України" надало заперечення на заяву позивача про уточнення позовних вимог, посилаючись на недотримання позивачем встановлених вимог щодо її змісту. Вказує, що Столичним лісовим офісом відповідь на запит ОСОБА_1 та ГО "Проти придурків та ідіотів" від 30.05.2024 надана згідно з вимогами законодавства України, права позивача та третьої особи на доступ до інформації не порушені.

У відповідності до положень ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив таке.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся спільно з громадською організацією "Проти придурків та ідіотів" відповідно до статті 34 Конституції України, частини 1 статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" до філії Столичний лісовий офіс ДП Ліси України із запитом від 30.05.2024 30.05.24 СЛО запит майно.

- інформацію про набуття Столичним лісовим офісом права власності чи користування нерухомим майном (адмінприміщенням) в м. Житомир, по вул. Хлібна, 41 (надати копію відповідного розпорядчого документа та акта приймання-передачі);

- інформацію про набуття Столичним лісовим офісом права власності чи користування земельною ділянкою під адмінприміщенням в м. Житомир, вул. Хлібна, 41 (вказати кадастровий номер земельної ділянки, надати копію відповідного розпорядчого документа та акта приймання-передачі);

- інформацію про погодження Фондом державного майна України права набуття Столичним лісовим офісом права власності чи користування нерухомим майном (адмінприміщенням) та земельною ділянкою під адмінприміщенням в м. Житомир, вул. Хлібна, 41.

У відповіді від 06.06.2024 № 81/20-2024 на запит позивача "Столичний лісовий офіс" ДСГП "Ліси України" повідомило, що є структурним підрозділом ДП "Ліси України", діє на підставі Положення, відповідно до якого місцезнаходження офісу визначено за адресою: м.Житомир, вул. Хлібна,41. ДСГП "Ліси України" засноване на державній власності, здійснює свою діяльність на підставі Статуту та належить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України. Згідно з Статутом майно Підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання, Підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном відповідно до чинного законодавства та Статуту, також володіння, користування землею та іншими природними ресурсами здійснюється Підприємством відповідно до мети своєї діяльності згідно із законодавством. Нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Хлібна,41 знаходиться в господарському віданні ДП "Ліси України", запитувана земельна ділянка є земельною ділянкою державної форми власності, знаходиться в постійному користуванні ДП "Ліси України".

Позивач стверджує, що відповіді на запит надано не було, відтак вважає дану бездіяльність протиправною, що і слугувало підставою звернення до суду із позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами статті 40 Конституції України визначено, що держава гарантує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулює Закон України Про інформацію від 02.10.1992 № 2657-XII (далі - Закон № 2657-XII).

Відповідно до ст. 5 зазначеного Закону кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Частинами 1, 2 ст. 7 Закону № 2657-XII визначено, що право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України Про доступ до публічної інформації від 13.01.2011 № 2939-VI (далі Закон № 2939-VI).

Відповідно до статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

За змістом статті 3 частини 1 пунктів 1, 6 Закону № 2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Відповідно до статті 4 пунктів 1, 2 Закону № 2939-VI доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом.

Статтею 5 Закону № 2939-VI визначено, що доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до статті 12 Закону № 2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Статтею 13 Закону № 2939-VI визначений перелік розпорядників інформації. Так, відповідно до пункту 1 частини 1 цієї статті 13 розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Згідно із статтею 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації", якою визначені обов`язки розпорядників інформації, розпорядники інформації зобов`язані: оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; вести облік запитів на інформацію; визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Статтею 19 частинами 1, 2 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Згідно із статтею 20 частинами 1, 2 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Підстави для відмови розпорядником інформації в задоволенні запиту визначені ч.1 ст.22 Закону №2939-VI.

Згідно з ч.2 ст. 22 цієї норми відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Беручи до уваги те, яку інформацію позивач просив надати у запиті від 30.05.2024, та як видно із змісту відповіді відповідача від 06.06.2024 № 81/20-24, суд встановив, що позивачу не було відмовлено у наданні інформації, натомість надана інформація не за усіма пунктами запиту та не у повному обсязі. Із змісту цієї відповіді на запит чітко не вбачається того, що інформація в частині, яка не була надана, у розпорядника відсутня.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що надана відповідачем відповідь на запит позивача не відповідає вимогам статті Закону України "Про доступ до публічної інформації" щодо повноти.

Таким чином, суд погоджується з позивачем, що відповідачем фактично не надано відповідь позивачу на запит на інформацію від 30.05.2024.

Статтею 23 Закону встановлено, що рішення, дії або бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; відстрочку задоволення запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; інші рішення, дії або бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Отже, позовні вимоги про визнання протиправною відповіді відповідача на запит та зобов`язання відповідача надати відповідь на запит обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Однак, вимога позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання інформації на запит ОСОБА_1 від 30.05.2024 30.05.24 СЛО запит майно задоволенню не підлягає, зважаючи на надану відповідачем відповідь, яка в подальшому стала предметом оскарження.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Враховуючи відсутність судових витрат у даній адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Філії "Столичний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (10029 м. Житомир, вул. Хлібна, 41), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Громадської організації "Проти придурків та ідіотів" (12504 Житомирська обл. м. Коростишів, вул. Святкова, 48, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відповідь Філії Столичний лісовий офіс ДСГП Ліси України на запит Хоменка від 30.05.2024 30.05.24 СЛО запит майно, викладену у листі від 06.06.2024 №81/20-2024.

Зобов`язати Філію Столичний лісовий офіс ДСГП Ліси України надати ОСОБА_1 відповідь на його запит від 30.05.2024 30.05.24 СЛО запит майно.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Майстренко

26.05.25