Справа № 520/3791/25
Суддя: Пасечнік О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 р. №520/3791/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасечнік О.В., розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерства оборони України (просп. Повітряних Сил, буд. 6,м. Київ,03049), третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Міністерства оборони України (далі відповідач), у якій позивач просить суд:

1. визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене п. 23 протоколу від 25.10.2024 № 33/в, яким ОСОБА_1 , відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги внаслідок часткової втрати працездатності через отриману травму пов`язану із захистом Батьківщини та захворювання пов`язаного з проходженням військової служби;

2. зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги внаслідок часткової втрати працездатності через отримання травми пов`язану із захистом Батьківщини та захворювання пов`язаного з проходженням військової служби, в порядку та розмірах встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем прийнято протиправне рішення, оформлене п. 23 протоколу від 25.10.2024 № 33/в, яким ОСОБА_1 , відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги внаслідок часткової втрати працездатності через отриману травму пов`язану із захистом Батьківщини та захворювання пов`язаного з проходженням військової служби. Позивач вважає свої права порушеними, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 21.02.2025 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Ухвалою суду від 01.05.2025 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до участі у справі № 520/3791/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував право позивача на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, одноразова грошова допомога призначається та виплачується військовослужбовцю у зв`язку з такою втратою працездатності саме під час виконання ним обов`язків військової служби. Разом з тим, вищезазначена норма також містить особливий критерій для призначення та виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності після звільнення з військової служби, однак така втрата працездатності повинна бути не пізніше ніж через три місяці після звільнення військовослужбовця з військової служби. Оскільки, Позивач був звільнений з військової служби 18.01.2024, а ступінь втрати працездатності встановлено 14.05.2024, тобто понад тримісячний термін після звільнення з військової служби, то у дано випадку відсутні належні умови для виникнення у Позивача права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

Третя особа не сколристалась правом подання пояснень.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 18.01.2024 р. № 19 ОСОБА_1 звільнено наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 15 січня 2024 року № 5 у запас за підпунктом «г» (через сімейні обставини - перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років) відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону Україн «Про військовий обов?язок і військову службу».

Наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 18.01.2024 № 19 - з 18.01.2024 року виключено із списків особового складу частини, знято з усіх видів забезпечення, з котлового забезпечення з 19 січня 2024 року.

29.01.2024 р. ОСОБА_1 направлено для проходження медико-соціальної експертної комісії та визначення групи інвалідності і % втрати працездатності внаслідок травми, пов?язаної з захистом Батьківщини про що свідчить доповнення до направлення на МСЕК, підписане лікарями 30.01.2024 року та консультаційний висновок «Обласної клінічної лікарні» консультаційної поліклініки (лікар-отологінголог) від 29.01.2024 року, консультаційний висновок «Обласної клінічної лікарні» консультаційної поліклініки» (лікар нейрохірург) від 29.01.2024 року, консультаційний висновок «Обласної клінічної лікарні» консультаційні поліклініки (лікар травматолог) від 29.01.2024 року.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.06.2024 р. № 569/1/975/ОГД позивача було повідомлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України було направлено висновок та пакет документів стосовно призначення та виплати одноразової грошової допомоги згідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

Довідкою МСЕК виданою Комунальним закладом охорони здоров?я «Обласний центр медико-соціальної експертизи (обласна медико-соціальна експертна комісія № 2) від 14.05.2024 р. серії 12 ААА № 116371 визначено ступень професійної працездатності у відсотках: 25 % (двадцять п?ять) з 18.01.2024 р. Підстава: акт огляду МСЕК № 457.

Згідно довідки військово-лікарської комісії № 13281 від 01.12.2023 р., визнано, що «вибухова травма ТАК, повязана із захистом Батьківщини», а також встановлено діагноз: мінно-вибухова травма (29.09.2023 р.), закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку ускладнена ішемічним інсультом в лівій гемісфері головного мозку. В руслі ЛМЗА з легким правобічним геміпарезом, з тимчасовим порушенням функції.

Згідно довідки військово-лікарської комісії № 477 від 05.01.2024 р., визнано, що «вибухова травма ТАК, повязана із захистом Батьківщини», а також встановлено діагноз: наслідки перенесеної вибухової травми (29.09.2023), закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку у вигляді цефалгічного, астено-невротичного, вестибуло-тактичного синдромів з незначним порушенням функції, ускладненої ішемічним інсультом в лівій гемісфері головного мозку (29.09.2023) з правобічною пірамідною недостатністю з помірним порушенням функції: акубаротрав (06.05.2023, 08.05.2023) у вигляді хронічної сенсоневральної приглухуватості І ст. двобічної зі сприйняттям ШМ на праве вухо 3,0 м та на ліве вухо 3,0 м, тінітусу; вогнепального осколкового сліпого поранення (06.05.2023, 08.05.2023) м?яких тканин лівої надключичної ділянки, правої сідниці у вигляді зміцнілих рубців.

18.11.2024 р. № 15715/с за супровідним листом від ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачем отримано копію Витягу з протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розслідування питань, пов?язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 25.10.2024 року № 33/в згідно якого, позивачу було відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги в зв?язку з тим, що згідно з підпунктом 7 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено виплату одноразової грошової допомоги у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов?язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби. Заявника звільнено з військової служби 15.01.2024 року, а 14.05.2024 року встановлено ступінь втрати працездатності внаслідок травми, пов?язаної із захистом Батьківщини, тобто понад тримісячний термін після звільнення з військової служби.

Позивач вважає протиправним рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням виплати одноразової грошової допомоги, оформлене п. 23 протоколу від 25.10.2024 № 33/в, яким ОСОБА_1 , відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги внаслідок часткової втрати працездатності через отриману травму пов`язану із захистом Батьківщини та захворювання пов`язаного з проходженням військової служби, тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон України № 2232-ХІІ).

Відповідно до ст. 41 Закону України № 2232-ХІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України № 2011-XII.

Статтею 16 Закону України № 2011-ХІІ регламентовано питання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Частиною 1 ст. 16 Закону України № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 Закону України № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Відповідно до ч. 9 ст. 16-3 Закону України № 2011-XII порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначає Порядок № 975.

Згідно із положеннями пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Абзацом другим пункту 7 Порядку № 975 визначено, що у разі часткової втрати працездатності без установлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальною експертною комісією, у розмірі, що визначається у відсотках від 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особі, звільненій з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Суд зазначає, що аналіз вищевказаних положень Закону України № 2011-ХІІ та Порядку № 975 дає підстави для висновку про те, що право звільненої з військової служби особи на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із частковою втратою працездатності обмежено:

тримісячним строком для встановлення такій особі часткової втрати працездатності, що рахується з дня звільнення такої особи з військової служби;

причинами отримання такою особою поранення (контузії, травми або каліцтва) або захворювання, оскільки останні повинні бути набуті особою саме під час виконання нею обов`язків військової служби.

Встановлення законодавцем обмеженого строку є однією з умов дисциплінування фізичних осіб як учасників публічно-правових відносин при реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги. У випадку пропуску такого строку виключними підставами для визнання судом поважними причинами такого пропуску може бути лише наявність об`єктивно непереборних обставин, які пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Разом із тим це не означає, що зі збігом цього строку особа безумовно втрачає соціальні гарантії, які надані їй Законом, зокрема можливість реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги у виключних випадках із застосуванням судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову).

Вищенаведене підтверджується позицією Верховного Суду, висловленою, зокрема, у постановах від 23.10.2018 у справі № 161/69/17 та від 12.03.2019 у справі № 760/18315/16-а, в яких колегія суддів дійшла обґрунтованого висновку, що строк може вважатись присічним за умови, якщо особа протягом цього строку має можливість в будь-який час звернутися за захистом своїх соціальних прав, а саме, права на отримання грошової виплати; не вважається завершеним строк за умови об`єктивної відсутності можливості особи безперешкодного звернення за захистом відповідного соціального права; таке обмеження буде порушенням права особи на соціальне забезпечення та проявом дискримінації.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом в постанові від 24.05.2024 у справі № 340/2722/22.

Крім того Велика Палата Верховного Суду також сформулювала позицію щодо можливості поновлення преклюзивного строку, якщо його пропущено з причин, що є поважними і не залежали від волі та дій особи, зокрема, у постановах від 20.06.2018 у справі № 553/1642/15-ц, від 29.08. 2018 у справі № 755/17365/15-ц та від 20.03.2019 у справі № 456/450/16-ц, де зазначила, що строкові обмеження для реалізації особою свого майнового права без можливості поновлення такого строку, якщо його пропущено з причин, що є поважними і не залежали від волі та дій такої особи, не є необхідним у правовій державі; таке обмеження буде непропорційним і неправомірним обмеженням прав особи та неправомірним втручанням у право на мирне володіння своїм майном та реалізації майнових прав.

Крім того, повертаючи справу № 540/3059/20 на новий розгляд Верховний Суд у постанові від 08.04.2024 вказав, що при розгляді подібних спорів суди повинні встановити, чи були вчинені особою всі залежні від неї дії щодо отримання довідки медико-соціальної експертної комісії у строки, які надають право на отримання одноразової грошової допомоги.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом в постанові від 26.04.2024 у справі № 260/2081/23.

Суд враховує, що позивач негайно після звільнення розпочав процедуру проходження МСЕК, яка звершилась отриманням довідки про часткову втрату працездатності (25%) лише 14.05.2024.

Таким чином, суд вважає, що встановлений законодавством тримісячний строк для встановлення особі часткової втрати працездатності відраховується з дня звільнення такої особи з військової служби, є преклюзивним і підлягає поновленню лише у виключних випадках у зв`язку із наявністю об`єктивно непереборних обставин, які пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, що підтверджені доказами, належність яких повинна бути перевірена уповноваженим органом або судом.

Матеріалами справи підтверджено, що позивача звільнено з військової служби 18.01.2024, а відтак тримісячний строк закінчувався 18.04.2024, проте довідка МСЕК про встановлення часткової втрати працездатності фактично видана лише 14.05.2024, а тому суд визнає поважною та незалежною від позивача причиною пропуску законодавчо встановленого строку для вирішення питання про призначення ОГД.

Враховуючи вищенаведене, відповідач дійшов помилкового висновку, що ступінь втрати працездатності позивача внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини встановлено у понад тримісячний термін після звільнення з військової служби, тому що відповідно до пункту 3 Порядку № 975 - днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата огляду, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Як вбачається з матеріалів справи, після звільнення з військової служби (за сімейними обставинами), позивач вчиняв всі необхідні дії, направлені на встановлення йому ступеню втрати працездатності, діяв без необґрунтованих зволікань, а порушення строку видачі довідки МСЕК після спливу 3-х місяців з дня звільнення позивача з військової служби, спричинено обставинами, які не залежали від його волевиявлення, в тому числі тривалим розглядом документів в державних органах. При цьому даний строк був перевищений лише на 26 днів.

Також, суд враховує правову позицію Другого апеляційного адміністративного суду, викладену у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2025 по справі № 440/12621/24.

Слід вказати, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 та від 20.03.2002 № 5-рп/2002).

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (рішення Конституційного Суду України від 20.03.2002 № 5-рп/2002).

Конституційним Судом України наголошено, що в умовах збройної агресії повномасштабного характеру законодавче регулювання порядку реалізації права на соціальний захист, гарантованого ч. 1 ст. 46 Конституції України, має здійснюватися у системному взаємозв`язку з вимогами щодо посиленого соціального захисту військовослужбовців у розумінні ч. 5 ст. 17 Основного Закону України. Виконання державою конституційного обов`язку щодо забезпечення посиленого соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних або резервістів покликане не тільки забезпечити соціальний захист кожного з них індивідуально, а й сприяти виконанню громадянами України обов`язку щодо захисту Вітчизни - України, її суверенітету, незалежності та територіальної цілісності.

Таким чином, суд дійшов висновку що, оскаржуване рішення про відмову у здійсненні нарахування та виплати одноразової грошової допомоги є протиправним та належить скасуванню, оскільки останнє прийняте відповідачем без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерства оборони України (просп. Повітряних Сил, буд. 6,м. Київ,03049), третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене п. 23 протоколу від 25.10.2024 № 33/в, яким ОСОБА_1 , відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги внаслідок часткової втрати працездатності через отриману травму пов`язану із захистом Батьківщини та захворювання пов`язаного з проходженням військової служби.

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги внаслідок часткової втрати працездатності через отримання травми пов`язану із захистом Батьківщини та захворювання пов`язаного з проходженням військової служби, в порядку та розмірах встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території Харківської області повний текст рішення складено 26.05.2025 року.

Суддя Пасечнік О.В.