Справа № 160/14453/25
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 травня 2025 року Справа 160/14453/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сліпець Н.Є., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

19.05.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивач просить:

- визнати протиправним лист військової частини НОМЕР_1 №1663/6267 від 12.11.2024 та скасувати його;

- визнати протиправною доповідь рапортом від 13.11.2024 р. командира 54 запасної роти військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_2 та скасувати її;

- визнати протиправним пункт 8 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №328 від 13.11.2024 р. та скасувати його в частині, що стосується громадянина України ОСОБА_1 ;

- визнати протиправною Доповідь про неповернення з військоволікарської комісії лікування солдата резерву 54 запасної роти військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_3 військової частини НОМЕР_1 №1663/6322 від 14.11.2024 р. та скасувати її;

- визнати протиправною доповідь рапортом від 15.11.2024 р. командира 54 запасної роти військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_2 та скасувати її;

- визнати протиправним пункт 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №330 від 15.11.2024 р. та скасувати його в частині, що стосується громадянина України ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним наказ командира в/ч НОМЕР_1 (з адміністративногосподарчої діяльності) №924 від 15.11.2024 р. та скасувати його;

- визнати протиправними пояснення від 15.11.2024 р. командира 54 запасної роти лейтенанта ОСОБА_2 та скасувати їх;

- визнати протиправним акт службового розслідування підписаний старшим офіцером відділення психологічної підтримки персоналу в/ч НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_4 15.11.2024 р. та скасувати його;

- визнати протиправною Доповідь про повернення з військово-лікарської комісії лікування солдата резерву 54 запасної роти військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_3 військової частини НОМЕР_1 №1663/6360 від 16.11.2024 р. та скасувати її;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 до нарахувати та виплатити громадянину ОСОБА_1 ненараховані види грошового, речового та продовольчого забезпечення, які були не нараховані та не виплачені у зв`язку з призупиненням на підставі протиправних наказів військової частини НОМЕР_1 ;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 відшкодування завданих моральних збитків у сумі 215 424,00 грн.

Відповідно до пунктів 3 та 6 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, та чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Право на судовий захист реалізується особою шляхом подання позовної заяви до суду, який відповідно до частини першої статті 122 КАС України може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба.

Частинами 1, 3 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що для звернення до адміністративного суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, та суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2020 у справі №620/1982/19 та від 04.12.2019 у справі №815/2681/17, в яких зазначено, що під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення Кодексу адміністративного судочинства України, як норми спеціального процесуального закону, які визначають місячний строк звернення до суду.

З матеріалів позовної заяви, суд установив, що позивач з 14 липня 2023 року проходив службу в Військовій частині НОМЕР_1 та звільнений з військової служби у відставку згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №357 від 12.12.2024.

Позивач оскаржує дії (рішення) та інші документи військової частини у період своєї військової служби, а саме: лист №1663/6267 від 12.11.2024, доповідь рапортом від 13.11.2024, п.8 наказ №328 від 13.11.2024, доповідь №1663/6322 від 14.11.2024, доповідь рапортом від 15.11.2024, п.6 наказ №330 від 15.11.2024, наказ №924 від 15.11.2024, пояснення від 15.11.2024, акт службового розслідування від 15.11.2024, доповідь №1663/6360 від 16.11.2024.

Відтак, позивач був обізнаний щодо наявності за змісту оскаржених документів, проте з позовною заявою позивач звернувся до суду 17.05.2025, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду.

21.05.2025 відповідач засобами Електронного суду подав заяву про залишення адміністративного позову без руху, якою долучив до матеріалів справи копію власноручного пояснення позивача від 15.11.2024 у службовому розслідуванні, рішення якого оскаржується. На думку відповідача, цей документ підтверджує обізнаність позивача щодо всіх дій (рішень) відповідача, що оскаржуються. Окрім того, відповідач повідомив суд, що обставини цієї справи були частково досліджені у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 у справі №160/30041/24.

В частині позовних вимог про зобов`язання відповідача донарахувати та виплатити позивачу ненараховані види грошового, речового та продовольчого забезпечення, а також відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Верховний Суд у постанові від 25.04.2023 у справі № 380/15245/22 сформував висновок щодо строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці військовослужбовців, відповідно до якого, вирішуючи питання про те, якою нормою закону слід керуватися при розгляді цієї справи, Суд, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, наголошує, що положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про ви-рішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

При цьому, до адміністративного позову також не додано обґрунтованого клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду в частині вимог, поданих із пропуском тримісячного строку.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку.

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Аналіз наведених норм КАС України свідчить про те, що законодавець передбачив, що в разі, якщо особа не знала про допущене порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржує накази та інші документи військової служби, датовані листопадом 2024 року, просить зобов`язати відповідача донарахувати та виплатити ненараховані види грошового, речового та продовольчого забезпечення, а також відшкодувати моральну шкоду.

В той же час, з цією позовною заявою позивач звернувся до суду через Електронний суд 17.05.2025, тобто після закінчення строку, установленого законом. При цьому, заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно запропонувати подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску вказаного строку та докази на підтвердження таких обставин.

Таким чином, позовна заява подана без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне залишити цей адміністративний позов без руху.

Оскільки останнім днем для вирішення питань, передбачених статтею 171 Кодексу адміністративного судочинства України, є 24.05.2025 року - вихідний день, ухвалу постановлено першого робочого дня - 26.05.2025 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 160, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачу у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду:

- заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску вказаного строку та докази на підтвердження таких обставин.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець