Справа № 320/16423/23
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року № 320/16423/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Виконавчого комітету Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області до Північного офісу Державної аудиторської служби України про визнання протиправними та скасування висновку ,

в с т а н о в и в:

Виконавчий комітет Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Північного офісу Державної аудиторської служби України про визнання протиправним та скасування висновку відповідача про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2022-12-09-007197-а від 31.03.2023.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.07.2023 суддею Шевченко А.В. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі №320/16423/23.

Відповідно до наказу голови суду від 13 лютого 2024 року № 1-ктр/гс «Про надання соціальної відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, частини 3 Засад використання автоматизованої системи документообігу Київського окружного адміністративного суду, затверджених рішенням зборів суддів Київського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 (з наступними змінами і доповненнями), Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України № 30 26.11.2010 року (з наступними змінами і доповненнями), з метою додержання процесуальних строків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України, проведено повторний автоматизований розподіл справи №320/16423/23, за результатами якого, головуючим суддею визначено Щавінського В.Р.

На підставі ухвали суду від 21.05.2024 дану справу прийнято до провадження судді Щавінського В.Р. за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуваним висновком відповідач протиправно зобов`язав позивача здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень в установленому законодавством порядку, зокрема в межах законодавства вжити заходів щодо припинення зобов`язання за договором тобто його розірвання та оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.

Заперечуючи проти задоволення позову відповідач вказав, що Державною аудиторською службою України під час проведення моніторингу закупівлі встановлено порушення законодавства у сфері публічних закупівель, а тому висновок прийнято правомірно.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому останній заперечував проти наведених у відзиві аргументів та просив суд позов задовольнити.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На підставі наказу Північного офісу Держаудитслужби від 07.03.2023 №62 «Про початок моніторингу процедур закупівель», Північним офісом Держаудитслужби здійснено моніторинг закупівлі позивача: код ДК 021:2015:35810000-5: Індивідуальне обмундирування, комплект, очікуваною вартістю 3755800,00 гривень. Інформацію про вказану публічну закупівлю оприлюднено в інформаційно-телекомунікаційній системі Prozorro за номером: UA-2022-12-09-007197-а.

Предметом аналізу були питання: визначення предмета закупівлі, відображення закупівлі у річному плані, оприлюднення інформації щодо закупівлі, відповідності вимог тендерної документації вимогам Закону №922-VIII з урахуванням Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178, розгляду тендерної пропозиції, своєчасності укладання договору про закупівлю та його оприлюднення, відповідності умов договору умовам тендерної пропозиції переможця, внесення змін до договору.

За результатами фінансового моніторингу складено висновок від 31.03.2023, яким встановлені порушення вимог статті 10 та абзацу 2 пункту 1 частини 1 статті 31 Закону №922-VIII. пункту 28 та абзацу 6 підпункту 2 пункту 41 Особливостей.

Означеним висновком визначено, що з огляду на встановлені порушення законодавства у сфері публічних закупівель, які є значущими через необ?єктивне та упереджене визначення переможця процедури закупівлі, керуючись статтями 5 та 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» та статтею 8 Закону України «Про публічні закупівлі», Північний офіс Держаудитслужби зобов`язує здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень шляхом припинення зобов`язань за договором, в тому числі із застосуванням відповідних наслідків недійсності/ нікчемності договору та протягом п?яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.

Не погоджуючись з прийнятим відповідачем висновком, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України від 26 січня 1993 року №2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон №2939-XII).

Відповідно до частини першої статті 1 вказаного Закону здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року №43 (зі змінами і доповненнями), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи (пункт 7 Положення).

Як визначено частиною першою статті 2 Закону №2939-XII, головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі (частина друга статті 2 Закону №2939-XII).

Контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування (стаття 5 цього ж Закону).

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначає Закон №922-VIII.

Як установлено частиною першою статті 8 Закону №922-VIII, моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю). Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.

Моніторинг процедури закупівлі - аналіз дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель під час проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та протягом його дії з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель (пункт 14 частини першої статті 1 Закону №922-VIII).

Положеннями пункту 4 частини другої статті 8 Закону №922-VIII визначено, що рішення про початок моніторингу процедури закупівлі приймає керівник органу державного фінансового контролю або його заступник (або уповноважена керівником особа), зокрема за наявності виявлених органом державного фінансового контролю ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель.

Підстави та порядок проведення моніторингу закупівлі ВУКГ НМР не оскаржуються.

Згідно з частинами шостою, сьомою статті 8 Закону №922-VIII за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.

У висновку обов`язково зазначаються: 1) найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код замовника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо якого здійснювався моніторинг процедури закупівлі; 2) назва предмета закупівлі із зазначенням коду за Єдиним закупівельним словником (у разі поділу на лоти такі відомості повинні зазначатися щодо кожного лота) та назви відповідних класифікаторів предмета закупівлі і частин предмета закупівлі (лотів) (за наявності) та його очікувана вартість; 3) унікальний номер оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель, та/або унікальний номер повідомлення про намір укласти договір про закупівлю у разі застосування переговорної процедури закупівлі; 4) опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу процедури закупівлі; 5) зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель. У висновку може зазначатися додаткова інформація, визначена органом державного фінансового контролю.

Частинами десятою статті 8 Закону №922-VIII установлено, що у разі незгоди замовника з інформацією, викладеною у висновку, він має право оскаржити висновок до суду протягом 10 робочих днів з дня його оприлюднення, про що зазначається в електронній системі закупівель протягом наступного робочого дня з дня оскарження висновку до суду.

Форму висновку про результати моніторингу процедури закупівлі та порядок його заповнення затверджено наказом Міністерства фінансів України від 08 вересня 2020 року №552 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2020 року за №958/35241; далі Порядок №552).

У розділі ІІІ Порядку №552 встановлені вимоги до заповнення констатуючої частини форми висновку. Так у пункті 2 констатуючої частини висновку заповнюється висновок про наявність чи відсутність порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель за кожним із питань, що аналізувалися. У разі виявлення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель пункт 3 констатуючої частини висновку має містити посилання на структурну одиницю компетенційного нормативно-правового акта, на підставі якого орган державного фінансового контролю зобов`язує замовника усунути у встановленому законодавством порядку такі порушення, а також зобов`язання щодо їх усунення.

У даній справі предметом оскарження є висновок Північного офісу Держаудитслужби України про результати моніторингу процедури закупівлі UA2022-12-09-007197-а, в якому орган державного фінансового контролю встановив порушення позивачем вимог статті 10 та абзацу 2 пункту 1 частини 1 статті 31 Закону №922-VIII. пункту 28 та абзацу 6 підпункту 2 пункту 41 Особливостей.

Дослідивши Констатуючу частину спірного висновку відповідача, суд зазначає, що погоджується з доводами Північного офісу Держаудитслужби України, з огляду на наступне.

Так, відповідно до пункту 28 Особливостей тендерна документація формується замовником відповідно до вимог статті 22 Закону з урахуванням цих особливостей. Замовник в тендерній документації обов?язково зазначає інформацію про прийняття чи неприйняття до розгляду тендерної пропозиції, ціна якої є вищою, ніж очікувана вартість предмета закупівлі, визначена замовником в оголошенні про проведення відкритих торгів.

Однак, органом фінансового контролю встановлено та спростовано позивачем, що тендерна документація замовника не містить інформації про прийняття чи неприйняття до розгляду тендерної пропозиції, ціна якої є вищою, ніж очікувана вартість предмета закупівлі, чим порушено вимоги пункту 28 Особливостей.

Також, відповідно до пункту 1 Додатку 1 до ТД на підтвердження відповідності учасника кваліфікаційному критерію наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів), Замовник висуває вимогу, щодо надання учасниками довідки в довільній формі, з інформацією про виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів) (не менше одного договору), а також не менше 1 копії договору, зазначеного у довідці у повному обсязі.

Крім того, Замовник наголошує, що аналогічним вважається договір щодо поставки індивідуального обмундирування/військової форми. Відповідно до пункту 3 Порядку визначення предмета закупівлі затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 15.04.2020 №708, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 09.06.2020 за №500/34783, предмет закупівлі товарів і послуг визначається замовником згідно з пунктами 21 і 34 частини першої статті 1 Закону та за показником четвертої цифри Єдиного закупівельного словника.

Суд звертає увагу, що предметом закупівлі у рамках даної справи є індивідуальне обмундирування, код за Єдиним закупівельним словником: ДК 021:2015:35810000-5: Індивідуальне обмундирування.

При цьому, на виконання вимог пункту 1 Додатку 1 до ТД Переможець у складі своєї тендерної пропозиції надав, як аналогічні, договори від 07.10.2021 №1T/0710-22 тa №2T/0710-22.

Умовами згаданих вище договорів передбачено поставку товару згідно ДК 021:2015:18110000-3: Формений одяг.

Тобто, зважаючи на викладене вище, переможець не підтвердив свою відповідність кваліфікаційному критерію «наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів)», адже надав у складі своєї тендерної пропозиції договори, які не є аналогічними за предметом закупівлі.

Відповідно до пункту 3 Особливостей Замовники, що зобов`язані здійснювати публічні закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до Закону №922-VIII, проводять закупівлі відповідно до Закону з урахуванням цих особливостей.

Однак, суд вважає, що у порушення вимог абзацу 2 пункту 1 частини 1 статті 31 Закону №922-VIII, замовник не відхилив тендерну пропозицію ФОП ОСОБА_1 як таку, що не відповідає кваліфікаційному критерію, установленому статтею 16 Закону.

Крім того, відповідно до Додатку 2 до ТД учасники процедури закупівлі повинні надати в складі тендерної пропозиції інформацію та документи, які підтверджують відповідність тендерної пропозиції учасника технічним, якісним, кількісним та іншим вимогам до предмета закупівлі, встановлених замовником, зокрема, оригінал листа виробника (представництва, філії виробника - якщо їх відповідні повноваження поширюється на територію України), або представника, дилера, дистриб?ютера, офіційно уповноваженого на це виробником, яким підтверджується можливість поставки учасником товару, який є предметом закупівлі цих торгів, у кількості та в терміни, визначені тендерною документацією та пропозицією учасника.

Згідно з наданою Переможцем у складі тендерної пропозиції інформацією, яка зазначена у довідці від 15.12.2022 №12, виробниками товару, ТОВ «Bistfor», ТОВ «Торговий дім «Спецодяг», ТОВ «Leks».

У той же час, у складі тендерної пропозиції не надано оригінали листів від зазначених вище виробників якими б підтверджувалася можливість поставки ФОП ОСОБА_1 товару, який є предметом цих торгів, у кількості з документацією та пропозицією Переможця, чим, відповідно, не дотримано вимоги Додатку 2 до ТД.

Отже, судовим розглядом встановлено, що замовник не відхилив тендерну пропозицію ФОП ОСОБА_1 як таку, яка не відповідає вимогам, установленим у тендерній документації відповідно до абзацу першого частини третьої статті 22 Закону №922-VIII, чим порушив вимоги абзацу 6 підпункту 2 пункту 41 Особливостей.

До того ж, у своїх заявах по суті справи позивачем не спростовано жодного зі встановлених у ході фінансового моніторингу порушень.

Натомість, у позовній заяві зазначається, що після отримання продукції за договором про закупівлю встановлено її низьку якість, наявність дефектів, про що було складено дефектний акт від 29.12.2022. в

Враховуючи серйозність недоліків і неможливість їх усунення, позивачем прийнято рішення від 07.03.2023 №2 про відмову від договору поставки.

Тому, на переконання позивача відповідач зобов`язав позивача усунути порушення. яких вже не існувало на момент проведення моніторингу.

Однак, фактичні обставини справи вказують на помилковість такої позиції позивача.

Так, відповідно до пункту 12 частини 1 статті 10 Закону №922-VIII, замовник самостійно та безоплатно через авторизовані електронні майданчики оприлюднює в електронній системі закупівель у порядку, встановленому Уповноваженим органом та цим Законом, інформацію про закупівлю, зокрема: звіт про виконання договору про закупівлю - протягом 20 робочих днів з дня виконання сторонами договору про закупівлю або закінчення строку дії договору про закупівлю, за умови його виконання сторонами, або його розірвання.

Як встановлено судовим розглядом, станом на дату завершення моніторингу процедури закупівлі замовником не оприлюднено звіт про виконання договору про закупівлю.

Згідно із частиною п`ятою статті 8 Закону №922-VIII протягом строку проведення моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю, відповідальна за проведення моніторингу процедури закупівель, має право через електронну систему закупівель запитувати у Замовника пояснення (інформацію, документи) щодо прийнятих рішень та/або вчинених дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу процедури закупівлі.

Усі такі запити про надання пояснень автоматично оприлюднюються електронною системою закупівель. Замовник упродовж трьох робочих днів з дня оприлюднення запиту про надання пояснень щодо прийнятих рішень та/або вчинених дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу процедури закупівлі, повинен надати відповідні пояснення (інформацію, документи) через електронну систему закупівель.

Судом встановлено що під час здійснення моніторингу процедури закупівлі Північний офіс Держаудитслужби 27.03.2023 звернувся через електронну систему закупівель до замовника з метою отримання, зокрема пояснень щодо причин неоприлюднення звіту про виконання договору та/або додаткової угоду про продовження строку дії договору від 26.12.2022 326/12.

У відповідь, 30.03.2023 замовник оприлюднив відповідь на запит органу державного фінансового контролю, у якій щодо зазначеного вище питання зазначив наступне: «Замовником не оприлюднено звіт про виконання договору, оскільки звіт оприлюднюється у випадку повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Під час повторного дослідження одержаного товару було виявлено скриті дефекти та невідповідність товару стандартам ДСТУ EN ISO 13688:2016 Одяг захисний. Загальні вимоги (EN ISO 13688:2013, IDT; ISO 13688:2013, IDT), у зв`язку з чим рахуємо що договір не виконаний в повному обсязі, а саме в частині гарантійних зобов`язань, тобто заміні товару протягом гарантійного строку».

При цьому, як вбачається із пункту 7.3.-7.4. договору від 26.12.2022 №26/12, у випадку наявності у покупця обґрунтованих зауважень щодо переданого товару неналежної якості або товару, що не відповідає вимогам, зазначеним у додатку №1 до цього договору та технічним вимогам покупця, сторонами складається двосторонній акт, у якому зазначається перелік недоліків товару та конкретний строк їх усунення.

Зауваження та недоліки товару усуваються за рахунок постачальника у строк не більше, ніж 30 (тридцять) календарних днів.

Крім того, як стверджено відповідачем та не заперечено позивачем, аналізом інформації розміщеної на єдиному веб-порталі використання публічних коштів spending.gov.ua, встановлено, що замовником здійснено оплату за поставлений товар, згідно з накладною від 29.12.2023 №125, у сумі 3425600,00 грн.

Разом із цим, суд наголошує, що долучені Феодосіївською сільською радою Обухівського району Київської області копія повідомлення про відмову від договору №001-506 від 10.03.2023 та копія рішення відповідача від 07.03.2023 №2, не вказує на факт належного припинення зобов`язань за договором.

З урахуванням наведеного суд у цій справі дійшов переконання, що наявність установлених відповідачем під час моніторингу закупівлі порушень підтверджується матеріалами справи.

Разом із цим суд зазначає, що із врахуванням встановлених порушень, у пункті 3 констатуючої частини висновку відповідача, покликаючись на статті 5, 10 Закону №2939-XII, статтю 8 Закону №922-VIII, зобов`язало позивача здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень шляхом припинення зобов`язань за договором та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.

Суд звертає увагу, що виходячи із структури та змісту частини восьмої статті 8 Закону №992-VIII та Порядку №522, саме замовник публічної закупівлі вправі визначати, яким чином він має намір усунути виявлені правопорушення, обираючи один із визначених закономправомірних варіантів поведінки.

Також із приписів Закону №992-VIII вбачається, що на відповідача покладений обов`язок зазначити варіанти правомірної поведінки, тобто замовнику дається право вибору: вжити заходів щодо розірвання договору та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення законодавства у сфері публічних закупівель, викладеного у висновку, надати аргументовані заперечення, інформацію про причини неможливості усунення виявленого порушення.

Необхідно зазначити, що згідно з частиною другою статті 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

Частиною першою статті 206 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов`язання може бути розірвано сторонами відповідно до правил, встановлених статтею 188 цього Кодексу.

Відповідно до статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Аналогічно статтею 651 Цивільного кодексу України визначено підстави для зміни або розірвання договору. Зокрема, розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, оскільки укладенню договору передувало недотримання вимог Закону №922-VIII (у частині невідповідності тендерної пропозиції положенням закону), зобов`язання Північного офісу, викладене у висновку, не суперечить вимогам чинного законодавства з врахуванням умов договору.

Беручи до уваги встановлені у справі обставини, на підставі аналізу положень законодавства, що врегульовує спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що висновок Північного офісу Державної аудиторської служби України UA-2022-12-09-007197-а від 31.03.2023 є обґрунтованим та прийнятий правомірно, підстави для його скасування відсутні, а тому позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати у зв`язку з відмовою у задоволенні позову не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.