Справа № 363/2797/25
Суддя: Рукас О. В.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

"26" травня 2025 р. Справа № 363/2797/25
У Х В А Л А

26 травня 2025 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла вищезазначена позовна заява.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі визначено суддю Рукас О.В.

Адміністративний позов поданий у зв`язку з виникненням публічно-правового спору щодо правомірності рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Порядок розгляду і вирішення публічно-правових спорів, що виникають з таких підстав, визначається у ст. 286 КАС України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з зазначенням недоліків позовної заяви.

Ознайомившись з матеріалами адміністративного позовну та додатків до нього, суд доходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) може бути оскаржена до суду у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Водночас, у відповідності до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом, щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний 10-денний строк, який обчислюється з дня вручення такого рішення (постанови).

При цьому, за приписами ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Судом встановлено, що 22 травня 2025 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210 КУпАП від 14.03.2025 № 343/1. Таким чином, адміністративний позов поданий з пропуском 10-денного строку для звернення до суду.

У своїй заяві позивач просить поновити строк звернення до суду, визнати причини пропуску строку для звернення до суду поважними та скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності №343/1 від 14.03.2025.

В обґрунтування пропуску процесуальних строків звернення до суду позивач посилається на те, що 22 квітня 2025 року ним було отримано рекомендоване поштове відправлення №107 від ІНФОРМАЦІЯ_3 в якому була постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.03.2025 року №343/1 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Згідно зі штемпелю на конверті рекомендованого поштового відправлення та опису вкладення до нього, датою відправлення цього листа було 18.04.2025 року. За цією постановою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 ст.210 КУпАП. Позивач зауважує, що до моменту отримання зазначеного рекомендованого листа, про існування оскаржуваної постанови, йому відомо не було.

28.04.2025 року з метою з`ясування обставин винесення оскаржуваної постанови, в його інтересах адвокатом Харитончук Є.В. відповідачу було направлено адвокатський запит щодо надання належним чином засвідчених копій документів. Відповідь на вказаний адвокатський запит була надана листом відповідача 08.05.2025 року, який 12.05.2025 року йому було передано адвокатом.

Зазначає, що відсутність можливості вчасно ознайомиться з матеріалами справи стало ще однією підставою уповільнення підготовки та подання позову до суду.

Зауважує, що пропуск строку звернення до суду для оскарження зазначеної постанови є результатом протиправних дій відповідача, тому вважає що причини пропуску строку оскарження постанови є поважними.

Суд дослідивши матеріали позовної заяви, заяви про поновлення процесуальних строків, доходить до наступних висновків.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Спеціальний строк оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності встановлений частиною другою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої позовну заяву може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Пропуск вказаного вище строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

Зокрема, причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними лише, якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими доказами.

Також суд зазначає, що відповідно до змісту положень статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка вважає, що рішенням, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи законні інтереси, повинна подати відповідну позовну заяву у визначений законодавством строк, а у випадку його пропуску з поважних причин - в найкоротший час після того, як відпали обставини, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду.

З матеріалів справи вбачається, що позов подано з пропущенням процесуального строку. Водночас сторона позивача не навела поважних причин такого пропуску з огляду на таке.

Реалізуючи своє право на отримання правничої допомоги, позивач звернувся до адвоката Харитончук Є.В., якою 28.04.2025, з метою з`ясування обставин винесення постанови, було направлено адвокатський запит, щодо надання належним чином засвідчених копій документів, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення. Відповідь на адвокатський запит була надіслана листом ІНФОРМАЦІЯ_2 08.05.2025 року та отримана позивачем лише 12.05.2025 року.

За змістом статті 122 КАС України початок перебігу строку звернення до адміністративного суду законодавець пов`язує з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Днем, коли особа дізналася про порушення свого права, є встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 01.02.2024 у справі № 990/270/23 зауважувала, що частинами другою та третьою статті 122 КАС України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз словоформ "дізналася" та "повинна була дізнатися" дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Отже, позивачу стало відомо про порушення його прав, а саме про винесення постанови №343/1 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП від 14.03.2025 року, саме 22.04.2025 року, про що зазначає сам позивач та свідчить роздруківка трекінгу доставки та отримання поштового відправлення № 07, яка долучена позивачем до позовної заяви. Обставина, що саме в цьому поштовому відправленні містилась оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП зазначена позивачем ОСОБА_1 в його позовній заяві, та заяві про поновлення процесуальних строків.

Водночас у період з 23.04.2025 до 20.05.2025 доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду для оскарження зазначеної постанови позивачем не надано. Посилання позивача на те, що він в період з 28.04.2025 по 12.05.2025, за допомогою адвоката, з`ясовував обставини винесення ІНФОРМАЦІЯ_4 постанови про накладення адміністративного стягнення і тільки після отримання копій матеріалів адміністративної справи зрозумів, що постанова, на його думку, є незаконною, суд оцінює критично, оскільки позивач не був позбавлений можливості звернутись до відповідача з метою ознайомлення з матеріалами адміністративної справи та подати позовну заяву до суду у визначений законом 10 денний строк. Доводи щодо поважності щодо поважності причин пропуску оскарження спірної постанови не знайшли свого підтвердження, а строк для звернення до адміністративного суду закінчився 03.05.2025 року.

Позов про скасування постанови 343/1 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП від 14.03.2025 року надійшов до суду лише 22 травня 2025 року, згідно відмітки поштового відправлення на конверті, був відправлений позивачем до суду 21.05.2025 року.

Таким чином, у сукупності наведені обставини свідчать про пропуск ОСОБА_1 без поважних причин десятиденного строку звернення з позовом до суду, встановленого статтею 286 КАС України.

У своїх постановах Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Позивачем не надано суду переконливих доказів на спростування вказаних вище обставин, а надані суду матеріали не вказують на наявність об`єктивних перешкод для звернення позивача до адміністративного суду у встановлений законом строк, що давало б підстави дійти до висновку про поважність причин його пропуску.

Таким чином суд зазначає, що висловлені позивачем обґрунтування для поновлення строку для оскарження постанови не становлять об`єктивно непереборні обставини, які можуть свідчити про поважність пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Згідно із частиною першою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи, що доводи позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду не знайшли свого підтвердження, а інших поважних причин пропуску цього строку судом не встановлено, то позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням 10-денного строку для зазначення інших підстав для поновлення строку.

Залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Крім того необхідно врахувати позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відтак, позивачу необхідно усунути зазначені недоліки, а саме: зазначити інші підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду з наданням доказів на їх підтвердження. У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121, 122, 123, 169, 286, 289 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В. Рукас