Справа № 594/269/25
Суддя: Губіш О. А.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 594/269/25
26 травня 2025 року м.Борщів
Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Губіш О.А.
з участю:
секретаря Окулянко У.Г.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-
17 березня 2025 року Борщівським районним судом Тернопільської області ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі, задоволено. Постанову серії БАД№ 950548 від 19 листопада 2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.122, ч.2 ст.126 КУпАП, винесену інспектором Сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції Дембіцьким Ярославом Павловичем скасовано та закрито провадження у справі. Стягнуто в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області судові витрати по справі, понесені на сплату судового збору в сумі 484,48 грн.
19 травня 2025 року позивач подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому просив стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області судові витрати по справі, понесені на сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 726, 72 грн, посилаючись на те, що рішенням суду не було вирішення питання про всі судові витрати, понесені ним при розгляді вказаної справи, оскільки окрім сплати судового збору за подання позову в розмірі 484, 48 грн, ним був також сплачений судовий збір в розмірі 726, 72 грн.
19 травня 2025 року представник відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області Яремчук О.В. подав до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додатково рішення у справі, приписами статті 139 КАС України визначено, що сторона подає докази розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, або до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. З огляду на приписи частини третьої статті 143 КАС України, докази на підтвердження судових витрат можуть бути подані після закінчення судових дебатів та ухвалення рішення лише за наявності поважних причин, які зумовили неможливість подачі таких доказів до закінчення судових дебатів, у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу. Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, підставою для ухвалення додаткового судового рішення є не вирішення судом при ухваленні основного судового рішення питання про судові витрати. Аналіз наведених норм Кодексу вказує на те, що питання про розподіл судових витрат між учасниками справи вирішується одночасно із постановленням судового рішення, яким закінчується розгляд справи або після прийняття такого рішення. З наведених норм права вбачається, що питання розподілу судових витрат вирішується судом у рішенні, прийнятому за наслідками розгляду та вирішення судової справи по суті. Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 07 липня 2023 року у справі № 340/2823/21 зробив такі правові висновки. Частина сьома статті 139, частини третя, четверта статті 143 КАС України містять приписи, які дозволяють стороні надати суду докази, які підтверджують витрати на правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи, але за умови, що ця сторона зробить про це відповідну заяву до закінчення судових дебатів. Рішення суду першої інстанції було прийняте 17.03.2025, однак позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення лише 18.05.2025, тобто через 60 днів. Отже, враховуючи вищевикладене, позивачем пропущено строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення.
21 травня 2025 року позивач подав до суду відповідь на заперечення відповідача, в якому просив заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити, посилаючись на те, що з доводами та аргументами відповідача він не погоджується. Так, посилання відповідача на ст. 139 КАС України є недоречним, безпідставним та таким, що не заслуговує на увагу, тому що в цій правовій нормі (її абз.2 ч.7) мова йде про строк подання сторонами доказів, які підтверджують розмір витрат, які сторона сплатила (або має сплатити) у зв`язку з розглядом справи (а не строк подання заяви про ухвалення додаткового рішення суду). Частиною 1 ст. 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Тобто судовий збір і витрати, пов`язані з розглядом справи, не є тотожними поняттями (термінами) і не включають одне одного. Навпаки, судовий збір і витрати, пов`язані з розглядом справи, є різними платежами (витратами). Вони обидва відносяться до судових витрат, але є різними (окремими) видами цих судових витрат. До того ж, частиною 3 ст. 132 КАС України визначено вичерпний перелік витрат, які відносяться до «витрат, пов`язаних з розглядом справи». І серед цього переліку відсутній «судовий збір» або «витрати по сплаті судового збору». Таким чином, наведені відповідачем положення ч.7 ст. 139 КАСУ стосуються лише «витрат, пов`язаних з розглядом справи» і не розповсюджуються на такий вид судових витрат, як судовий збір. Крім того, в ч.7 (абз.2) ст. 139 КАС України, мова йде про строк подання доказів. В даному ж випадку докази сплати судового збору (щодо стягнення якого він просить ухвалити додаткове рішення суду) ним були подані одночасно із заявою про забезпечення позову, тобто - ще до ухвалення рішення СУДУ. Також зазначив, що строк подання заяви про ухвалення додаткового судового рішення регулюється не статтею 139 КАСУ, а зовсім іншою правовою нормою - ч.2 ст. 252 КАСУ, якою встановлено, що таку заяву може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Інших строків подання такої заяви закон (КАСУ) не встановлює. В цій ситуації строк виконання судового рішення ще не закінчився (по справі навіть ще не видавався виконавчий лист). Наведені відповідачем висновки Верховного Суду, які містяться в його Ухвалі від 07.07.2023 р. у справі № 340/2823/21, стосуються зовсім іншої правової ситуації - процедури і порядку вирішення судом питання про розмір «витрат, пов`язаних з розглядом справи», а не судового збору. Тому ці висновки Верховного Суду не можуть бути прийняті до уваги при розгляді цієї справи (594/269/25). До того ж, частиною 5 ст. 242 КАСУ визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В даному випадку висновки Верховного Суду (на які посилається відповідач), були викладені не в постанові, а в іншому судовому рішенні - ухвалі. Тому такі висновки не підлягають обов`язковому врахуванню судом. З огляду на вищевикладене, в даному випадку відсутні правові підстави для відмови у задоволенні (або для залишення без розгляду) його заяви про ухвалення додаткового рішення суду.
У судове засідання сторони не з`явилися.
Позивач просив розгляд справи проводити у його відсутності.
Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Окрім заперечень щодо заяви про ухвалення додаткового рішення, будь яких заяв чи клопотань від нього на адресу суду не надходило.
Судом встановлено, що 03.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. При зверненні до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 484, 48 грн.
Ухвалою судді Борщівського районного суду Тернопільської області від 07.03.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі і розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом.
10.03.2025 позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у цій справі. Ухвалою суду від 11.03.2025 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.
Як уже було зазначено, рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 17 березня 2025 року позов позивача задоволено, скасовано оскаржувану постанову та стягнуто в користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області судові витрати по справі, понесені на сплату судового збору в сумі 484,48 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно ч.1 та ч.2 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно ч.4 ст.152 КАС України, до заяви про забезпечення позову, додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
При ухваленні рішення, питання стягнення в користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області судових витрат по справі, понесених на сплату судового збору в сумі 726, 72 грн за подання до суду заяви про забезпечення позову не було вирішено.
Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Частиною 3 ст.252 КАС України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити, стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області судові витрати по справі, понесені на сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 726 грн 72 коп.
На підставі наведеного та керуючись 132, 134, 139, 143, 242-244, 252 КАС України, суд -
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за його позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - задовольнити.
Стягнути в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області судові витрати по справі, понесені на сплату судового збору (за подання заяви про забезпечення позову) в сумі 726 (сімсот двадцять шість) грн 72 коп.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: Головне управління Національної поліції в Житомирській області, місцезнаходження: м. Житомир, вул. Старий Бульвар, 5/37 Житомирської області, ідентифікаційний код 40108625.
Суддя: