Справа № 640/37860/21
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2021 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства Укргазвидобування (далі позивач) до Східного офісу Держаудитслужби (далі відповідач), в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати висновок Східного офісу Держаудитслужби про результати моніторингу процедури закупівлі №UА-2020-12-18-008585-с від 13 грудня 2021 року.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність висновку відповідача від 13.12.2021 року. Позивач зазначає, що форма висновку є неналежної, а також заперечує проти вчинення порушень, які констатовані висновком.
В зв`язку з реалізацією положень Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» дана адміністративна справа 14 лютого 2025 року надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, призначено до розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
12 березня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив, в якому відповідач проти позову заперечує в повному обсязі. Стверджує, що висновок оформлений у відповідності до вимог законодавства, а позивачем дійсно допущено порушення, встановлені у висновку.
13 березня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відповідь на відзив, яка надійшла від позивача в підсистемі «Електронний Суд». Позивач повторює доводи позовної заяви.
24 березня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від відповідача надійшло заперечення, в якому відповідач повторює доводи щодо правомірності висновку.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
18 грудня 2020 року позивачем затверджено тендерну документацію щодо умов проведення конкурентної процедури закупівлі товару: 20Т-179_09210000-4 Мастильні засоби (Олива турбінна).
02 квітня 2021 року оголошено переможця - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ГОРКОММ", з яким 20.04.2021 року укладено відповідний договір.
13 грудня 2021 року відповідачем складено висновок про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2020-12-18-008585-c (далі Висновок). Під час моніторингу проаналізовано: річний план закупівель позивача на 2020 рік, оголошення про проведення відкритих торгів, тендерну документацію, реєстр отриманих тендерних пропозицій, тендерні пропозиції учасників: Товариств з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОМЕРЕЖА", "СПЕЦСЕРВІС УКРАЇНА", "ІОЙЛ", "ВЕЙЗАРД", "ГОРКОММ", "ЛЮКС,КРАЇНА", "НИКО ТРЕЙДИНГ", протокол розгляду тендерних пропозицій, протокол розкриття тендерних пропозицій від 23.03.2021, протокол про проводження строку розгляду тендерної пропозиції від 25.03.2021 №544, протокол про визначення учасника переможцем від 02.04.2021 №20Т-179, повідомлення про намір укласти договір про закупівлю, договір поставки від 20.04.2021 №179 на суму 15 323 399,86 грн з ПДВ, пояснення та документи Замовника надані через електрону систему закупівель на запит Управління. Проведеним моніторингом щодо інформації наведеної в оголошені про проведення відкритих торгів з публікацією англійської мови встановлено невідповідність вимог Закону, а саме: опубліковане оголошення про проведення відкритих торгів не містить інформацію щодо умов надання забезпечення тендерних пропозицій, чим порушено пункт 9 частини 2 статті 21 Закону. Тендерна документація Замовника не відповідає вимогам Закону, а саме: в п.8 розділу ІІІ "Інструкція з підготовки тендерних пропозицій", згідно умов тендерної документації зазначена вимога, де учасник в тендерній пропозиції зазначають інформацію щодо кожного суб`єкта господарювання, якого учасник планує залучити до виконання робіт чи надання послуг як субпідрядника/співвиконавця на підтвердження кваліфікаційних критеріїв, чим порушено вимоги частини третьої статті 16 Закону.
Так, згідно висновку встановлено порушення п. 9 ч. 2 ст. 21 та ч. 3 ст. 16 Закону №922-VIII та зобов`язано здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень в установленому законодавством порядку, зокрема шляхом недопущення їх у подальшому та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення законодавства у сфері публічних закупівель, викладеного у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявленого порушення.
Вважаючи Висновок протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Суд зауважує, що виклад нормативно-правового регулювання здійснюється в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 №2939-XII (далі - Закон №2939-XII) здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).
Відповідно до ст. 2 Закону №2939-XII головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.
Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування установлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 5 Закону №2939-XII контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України "Про публічні закупівлі", проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.
Порядок та підстави проведення органом державного фінансового контролю перевірок закупівель встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Перевірка закупівель у замовників проводиться за місцезнаходженням юридичної особи, що перевіряється, чи за місцем розташування об`єкта права власності, щодо якого проводиться перевірка, і полягає у документальному та фактичному аналізі дотримання замовником законодавства про закупівлі. Результати перевірки закупівель викладаються в акті перевірки закупівель.
Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю.
У відповідності до ст. 7 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 року №922-VII (далі Закон №922-VII) уповноважений орган здійснює регулювання та реалізує державну політику у сфері закупівель у межах повноважень, визначених цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону №922-VIII моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).
Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.
Моніторинг процедури закупівлі не проводиться на відповідність тендерної документації вимогам частини четвертої статті 22 цього Закону.
Моніторинг процедур закупівель здійснюється також щодо процедур закупівель, особливості яких передбачені у законах, що визначені у частинах восьмій та дев`ятій статті 3 цього Закону.
Відповідно до частин 4-7 ст. 8 Закону №922-VIII строк здійснення моніторингу процедури закупівлі не може перевищувати 15 робочих днів з наступного робочого дня від дати оприлюднення повідомлення про початок моніторингу процедури закупівлі в електронній системі закупівель.
Протягом строку проведення моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю, відповідальна за проведення моніторингу процедури закупівель, має право через електронну систему закупівель запитувати у замовника пояснення (інформацію, документи) щодо прийнятих рішень та/або вчинених дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу процедури закупівлі. Усі такі запити про надання пояснень автоматично оприлюднюються електронною системою закупівель. Замовник протягом трьох робочих днів з дня оприлюднення запиту про надання пояснень щодо прийнятих рішень та/або вчинених дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу процедури закупівлі, повинен надати відповідні пояснення (інформацію, документи) через електронну систему закупівель.
Замовник у межах строку здійснення моніторингу процедури закупівлі має право з власної ініціативи надавати пояснення щодо прийнятих рішень та/або вчинених дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу процедури закупівлі.
За результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.
У висновку обов`язково зазначаються:
1) найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код замовника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо якого здійснювався моніторинг процедури закупівлі;
2) назва предмета закупівлі із зазначенням коду за Єдиним закупівельним словником (у разі поділу на лоти такі відомості повинні зазначатися щодо кожного лота) та назви відповідних класифікаторів предмета закупівлі і частин предмета закупівлі (лотів) (за наявності) та його очікувана вартість;
3) унікальний номер оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель, та/або унікальний номер повідомлення про намір укласти договір про закупівлю у разі застосування переговорної процедури закупівлі;
4) опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу процедури закупівлі;
5) зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.
У висновку може зазначатися додаткова інформація, визначена органом державного фінансового контролю.
Якщо за результатами моніторингу процедури закупівлі не виявлено порушень законодавства у сфері публічних закупівель, у висновку зазначається інформація про відсутність порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.
Якщо під час моніторингу, за результатами якого виявлено ознаки порушення законодавства у сфері публічних закупівель, було відмінено тендер чи визнано його таким, що не відбувся, орган державного фінансового контролю зазначає опис порушення без зобов`язання щодо усунення такого порушення.
Якщо за результатами моніторингу процедури закупівлі виявлено ознаки порушення законодавства, вжиття заходів щодо яких не належить до компетенції органу державного фінансового контролю, про це письмово повідомляються відповідні державні органи.
Згідно з ч. 8 ст. 12 Закону №922-VIII подання інформації під час проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі здійснюється в електронному вигляді через електронну систему закупівель. Замовникам забороняється вимагати від учасників подання у паперовому вигляді інформації, поданої ними під час проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі.
Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 22 Закону №922-VIII тендерна документація може містити іншу інформацію, вимоги щодо наявності якої передбачені законодавством та яку замовник вважає за необхідне включити до тендерної документації.
Так, форму висновку про результати моніторингу закупівель та порядок його заповнення затверджено наказом Міністерства фінансів України від 08.09.2020 року №552 (далі - Порядок №552).
Відповідно до розділу ІІІ Порядку №552 у пункті 1 зазначаються:
1) дата закінчення моніторингу процедури закупівлі відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі»;
2) питання, що стало предметом аналізу дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель, перелік проаналізованих документів та інформації, інші дії органу державного фінансового контролю, яких було вжито відповідно до законодавства для забезпечення проведення моніторингу процедури закупівлі;
3) опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого(их) за результатами моніторингу процедури закупівлі, із зазначенням:
структурної одиниці нормативно-правового акта, норми якої порушено, його виду, найменування суб`єкта нормотворення, дати прийняття та його реєстраційного індексу (крім законів), заголовка, а в разі відсилання до зареєстрованого нормативно-правового акта - також дати і номера його державної реєстрації в Міністерстві юстиції України. Під час зазначення структурної одиниці закону зазначається лише її заголовок (крім законів про внесення змін);
найменування та реквізитів документів, на підставі яких зроблено висновок про наявність порушення (у разі потреби також деталізуються суть та обставини допущення порушення).
У пункті 2 заповнюється висновок про наявність чи відсутність порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель за кожним із питань, що аналізувалися.
У разі виявлення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель пункт 3 має містити посилання на структурну одиницю компетенційного нормативно-правового акта, на підставі якого орган державного фінансового контролю зобов`язує замовника усунути у встановленому законодавством порядку такі порушення, а також зобов`язання щодо їх усунення.
Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.
Щодо порушення п. 9 ч. 2 ст. 21 Закону №922-VIII.
Вказана норма права передбачає, що оголошення про проведення відкритих торгів повинно містити наступну інформацію розмір, вид та умови надання забезпечення тендерних пропозицій (якщо замовник вимагає його надати).
Порушення даної норми права відповідач вбачав в наступному: Проведеним моніторингом щодо інформації наведеної в оголошенні про проведення відкритих торгів з публікацією англійської мови встановлено невідповідність вимог Закону, а саме: опубліковане оголошення про проведення відкритих торгів не містить інформацію щодо умов надання забезпечення тендерних пропозицій, чим порушено пункт 9 частини другої статті 21 Закону.
Позивач пояснював таку відсутність тим, що відповідне поле не можна було заповнити, такий функціонал запрацював вже після оголошення тендерної пропозиції. Також зазначав, що відповідні відомості були вказані у тендерній документації в цілому.
Суд зауважує, що у розділі ІІІ тендерної документації наявний підрозділ 2: «Забезпечення тендерної пропозиції», в якому вказано, що Розмір тендерного забезпечення та вид тендерного забезпечення визначено в п. 7, 8 розділу І цієї тендерної документації.
Строк дії банківської гарантії або стендбай акредитиву має бути не меншою строку дії тендерної пропозицій Учасника (120 календарних днів) +35 календарних днів=155 днів) із дати кінцевого строку подання тендерних пропозицій/пропозицій.
Інші умови надання забезпечення тендерної пропозиції наведені в додатку №9 цієї тендерної документації.
При цьому в додатку №9 до тендерної документації відповідні відомості дійсно вказані.
Відповідач в свою чергу у відзиві зазначав, що саме в оголошення про проведення відкритих торгів у розділі «вид та умови надання забезпечення пропозицій учасників вказано «відсутні». Це твердження відповідає дійсності.
Також відповідач зазначав, що докази позивача на підтвердження відсутності необхідного поля для заповнення є неналежними, а законодавча вимога існувала. При цьому позивач не вжив заходів щодо звернення до ДП «Прозорро», яке визначене адміністратором електронної системи закупівель.
Порядок розміщення інформації про публічні закупівлі затверджено Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 11.06.2020 року №1082 (далі Порядок №1082).
Згідно п. 3 Порядку №1082 розміщення інформації в електронній системі закупівель здійснюється замовником/ЦЗО/учасником/постачальником / органом оскарження / органами державного фінансового контролю шляхом заповнення електронних полів, визначених адміністратором і реалізованих в електронній системі закупівель, та завантаження відповідних документів через автоматизоване робоче місце замовника/ЦЗО/учасника/постачальника / органу оскарження / органів державного фінансового контролю.
У разі якщо інформація, розміщена в електронній системі закупівель шляхом завантаження документів, містить відомості, що відрізняються від тих, які розміщені шляхом заповнення електронних полів, автентичною вважається інформація, розміщена шляхом заповнення електронних полів.
Сторони висловили суперечливі доводи щодо технічної можливості заповнити поля з інформацією щодо умов надання забезпечення тендерних пропозицій.
Суд визнає обґрунтованими доводи позивача з цього питання.
Обравши Забезпечення тендерних пропозицій потрібно буде зазначити таку інформацію, зокрема, повний опис умов та розміру надання забезпечення - це поле є обов`язковим для заповнення, саме це поле буде виводитись в друковану форму оголошення.
Відповідач первинно заперечував проти доводів позовної заяви з цього питання тим, що позивач на підтвердження технічної неможливості заповнити поле щодо умов надання забезпечення тендерних пропозицій надав неналежний доказ лист суб`єкта господарювання, а не ДП «Прозорро». Після вищевказаного посилання у відповіді на відзив відповідач змістовних заперечень не надав.
Також відповідач не заперечував факт неможливості заповнити поле з відповідною інформацією, натомість зазначав, що ця інформація мала бути вказана, а до ДП «Прозорро» позивач із запитами не звертався.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано (п. 2);
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (п. 3);
добросовісно (п. 5);
розсудливо (п. 6);
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (п. 8).
Зазначені критерії хоч і адресовані суду, одночасно є й вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення та вчиняє дії.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2023 року у справі №9901/459/21.
Принцип належного урядування передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок, а державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Суд визнає вищевказане зауваження відповідача таким, що не узгоджується із зазначеними вимогами до його діяльності, а також суперечить принципу належного урядування.
При цьому відповідачем також не виконано вимогу згідно ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України довести правомірність свого рішення обґрунтувати, що позивач мав можливість діяти так, як того вимагав відповідач. Адже аргументом позивача було твердження саме про технічну неможливість такої дії.
Судом встановлено, що відповідного функціоналу на момент подання тендерної документації не існувало, в зв`язку з чим позивачем не допущено порушення законодавства.
Більш того, сторони зазначили, що в оголошенні про публічну закупівлю вказано про відсутність умов щодо забезпечення тендерних пропозицій, в той час як на веб-сторінці тендерної закупівлі вказано, що такі умови визначені згідно тендерної документації, а в тендерній документації дійсно визначено такі умови. Обидва твердження є дійсними.
Оцінюючи цю обставину суд констатує, що поза розумним сумнівом є виконання позивачем мети, на досягнення якої спрямовано відповідне нормативно-правове регулювання. Так, позивач передбачив відповідні умови та явним і очевидним способом вказав на них усім учасникам спірних правовідносин прямо зазначив про це на веб-сторінці публічної закупівлі.
Аргумент відповідача в даному випадку має надміру формальний характер.
Суд зауважує, що поняття пуризм прийнято розуміти як надмірне прагнення до чистоти, переваги форми над змістом. Це надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, виходячи з обставин конкретної справи й необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів в цивільному або іншому судочинстві, що призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10.05.2024 року у справі №160/9951/21.
Отже, судом встановлено, що позивач не міг діяти у спосіб, який відповідач вказував за належний варіант поведінки, натомість діяв у найбільш належний за таких обставин спосіб, забезпечивши цим відповідний публічний інтерес. Отже, в діях позивача в цій частині порушення вимог законодавства відсутні.
Щодо порушення ч. 3 ст. 16 Закону №922-VIII.
Вказана норма права передбачає, що у разі встановлення кваліфікаційного критерію фінансової спроможності замовник не має права вимагати надання підтвердження обсягу річного доходу (виручки) у розмірі більшому, ніж очікувана вартість предмета закупівлі (пропорційно очікуваній вартості частини предмета закупівлі (лота) в разі поділу предмета закупівель на частини).
Якщо для закупівлі робіт або послуг замовник встановлює кваліфікаційний критерій такий як наявність обладнання, матеріально-технічної бази та технологій та/або наявність працівників, які мають необхідні знання та досвід, учасник може для підтвердження своєї відповідності такому критерію залучити спроможності інших суб`єктів господарювання як субпідрядників/співвиконавців.
Порушення даної норми права відповідач вбачав в наступному: в п.8 розділу ІІІ «Інструкція з підготовки тендерних пропозицій» згідно умов тендерної документації зазначена вимога, де учасники в тендерній пропозиції зазначають інформацію щодо кожного суб`єкта господарювання, якого учасник планує залучити до виконання робіт чи надання послуг як субпідрядника/співвиконавця на підтвердження кваліфікаційних критеріїв.
Дійсно, у відповідному пункті тендерної документації вказано: у разі закупівлі робіт або послуг згідно умов цієї тендерної документації учасники в тендерній пропозиції зазначають інформацію (повне найменування, місцезнаходження та код ЄДРПОУ) щодо кожного суб`єкта господарювання, якого учасник планує залучати до виконання робіт чи надання послуг як субпідрядника/співвиконавця в обсязі не менше 20 відсотків від вартості договору про закупівлю та надають документи визначенні саме для подання кожним суб`єктом господарювання, якого учасник планує залучати до виконання робіт чи надання послуг як субпідрядника/співвиконавця в обсязі не менше 20 відсотків від вартості договору про закупівлю, відповідно до переліку документів в додатку №1-2 до цієї тендерної документації.
Слід зазначити, що сам цей п. 8 розділу ІІІ тендерної пропозиції має назву «Інформація про субпідрядника (у випадку закупівлі робіт або послуг)».
Позивач зазначав, що він закуповував товар, а не послуги, в зв`язку з чим ця частина тендерної документації не застосовується.
Відповідач в свою чергу наполягав, що позивач свідомо вказав цю вимогу, яке не можна виправдати посиланням на загальні вимоги.
Суд констатує, що це зауваження відповідача явно не узгоджується з вимогами до його діяльності згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Сторонами не оспорювалось, що позивач закуповував товар. Також відсутній спір про те, що норма права абз. 2 ч. 3 ст. 16 Закону №922-VIII (за змістом відповідач посилався саме на абзац другий цієї норми) стосується «закупівлі робіт або послуг». Позивач з невідомих причин вказав у своїй тендерній пропозицій у пункті «Інформація про субпідрядника (у випадку закупівлі робіт або послуг)» певну інформацію, хоча назва пункту вказує на те, що потреби його заповнювати не існувало.
Тим не менш, позивач передбачив правило поведінки на випадок виконання умови «У разі закупівлі робіт або послуг згідно умов цієї тендерної документації».
Оскільки і абз. 2 ч. 3 ст. 16 Закону №922-VIII, і спірне положення п.8 розділу ІІІ тендерної документації стосуються закупівлі послуг, а позивач закуповував товар, наявна ситуація має характер зазначення зайвої інформації.
Проте, це не свідчить про порушення норми, яка регулює порядок дій на випадок закупівлі послуг. Адже виклад відповідної частини тендерної документації також вказує на те, що він стосується закупівлі послуг. Тобто, позивач фактично використав шаблон без належної адаптації, однак такі дії не являють собою порушення, оскільки відсутня неузгодженість: позивач не передбачив кваліфікаційного критерію для своєї закупівлі, адже слова «У разі закупівлі робіт або послуг згідно умов цієї тендерної документації» явно унеможливлюють будь-яке інше розуміння відповідного пункту тендерної документації, як очевидної технічної помилки.
Тобто, не йдеться про те, що позивач встановив кваліфікаційний критерій там, де не мав встановлювати його. Адже в наявній ситуації не має сумнівів у тому, що позивачем саме використано нерелевантний шаблон, а не помилково передбачено відповідний критерій для закупівлі.
Таке зауваження відповідача також є надмірним формалізмом, оскільки правило поведінки в тендерній документації стосувалось закупівлі послуг (прямо вказано в умові застосування цього правила), а тому з огляду на загальний зміст тендерної документації (закупівля товару) таке правило не можливо тлумачити як виставлену умову, натомість його природа є технічною помилкою.
Отже, обидва зауваження до тендерної документації були безпідставними, судом встановлено відсутність порушень законодавства позивачем.
Щодо інших доводів позовної заяви суд зазначає, що констатація факту порушення особою законодавства очевидно впливає на її права та законні інтереси. Окрім цього, відповідач поклав на позивача позитивні зобов`язання, що є втручанням в індивідуальну свободу, а тому також впливає на права і свободи позивача, хоча й здійснено відповідачем в межах наявних у нього повноважень. Однак саме в аспекті права особи на судовий захист в результаті реалізації відповідних повноважень відповідачем суд констатує, що позивач мав право на цей позов та обґрунтовано звернувся з ним до суду.
Водночас, суд не визнає неналежною форму зобов`язання, накладеного на позивача згідно Висновку як таку, також таке зобов`язання є пропорційним відповідним діянням (у разі, якби дійсно було підтверджено відповідні порушення). Відповідно, судом не прийнято доводи позивача щодо форми Висновку, однак це не впливає на вирішення даного спору, оскільки Висновок не міг покладати на позивача будь-яких зобов`язань, оскільки походив від стверджуваного порушення позивачем вимог законодавства про публічні закупівлі, що судом спростовано в ході судового розгляду.
Враховуючи зазначене, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат.
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 2270,00 грн, що підтверджується платіжним документом від 20.12.2021 року. Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений судовий збір за подання позову підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати та скасувати висновок Управління Східного офісу Держаудитслужби від 13.12.2021 року про результати моніторингу процедури закупівлі №UA-2020-12-18-008585-c.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко