Справа № 624/206/25
Суддя: Богачова Т. В.
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 624/206/25
№ провадження 2-а/624/8/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року Кегичівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Богачової Т.В., з участю секретаря Лебідь Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Кегичівки, Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор УПП в Дніпропетровській області капітан поліції Холодулькін Віталій Артурович про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови посадової особи, суб`єкта владних повноважень - інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції Холодулькіна Віталія Артуровича від 26 лютого 2025 року про накладення на адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4153250 у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП. Також позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту Патрульної поліції судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Позовна заява обгрунтована тим, що 26 лютого 2025 року, посадова особа - суб`єкт владних повноважень, інспектор УПП в Дніпропетровській області капітан поліції Холодулькін В.А., виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4153250 у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. З цією постановою позивач не згоден. Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що 26 лютого 2025 року об 11 год 56 хв на автодорозі М - 29, 159 км позивач керував транспортним засобом у якому тріщина на лобовому склі в зоні роботи склоочисників, чим порушено п. 6.8.5. ДСТУ 3649:2010, чим порушив п. 31.1 ПДР - Технічний стан т/з та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів. Отже, позивачу в вину ставиться порушення п. 31.1 ПДР та ДСТУ 3649:2010. Проте, в оскаржуваній постанові зазначено лише наявність тріщини на вітровому склі транспортного засобу. При цьому, посадовою особою поліції в оскаржуваній постанові не вказано розмірів тріщини, замірів не проведено. Відповідно до п. 31.1 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнанні повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Перелік технічних несправностей і невідповідностей вимогам, за яких згідно із законодавством забороняється експлуатація транспортних засобів, визначений у п. 31.4 Правил дорожнього руху. З п. 31.4 ПДР слідує, що забороняється експлуатація транспортних засобів, згідно із законодавством, за наявності таких технічних несправностей і невідповідності, таким вимогам, а саме, зокрема, підпункт 31.4.7 в) ПДР містить заборону на використання транспортного засобу, якщо на скло встановлено додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість. Посилання на такі технічні несправності як наявність тріщини на вітровому склі в зазначеному пункті Правил дорожнього руху відсутні. Розділом 6 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» встановлені вимоги щодо безпечності технічного стану колісного транспортного засобу. Відповідно до п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 на вітровому склі колісного транспортного засобу не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників. Отже, у розумінні Правил дорожнього руху та ДСТУ 3649:2010 тріщина на склі не віднесена до технічної несправності автомобіля; з якою експлуатація автомобіля забороняється. Наявність вказаного дефекту скла свідчить про його пошкодження, а не про технічну несправність автомобіля. Крім того, Наказом Міністерства інфраструктури України № 710 від 26.11.2042 затверджено Вимоги до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки. Відповідно до п. 1.3. Вимог для ідентифікації ТЗ, визначення вимог і методів для його перевірки застосовують такі нормативно-технічні документи (1.3.1. Національні стандарти), зокрема ДСТУ 5727-88 "Скло безпечне для наземного транспорту. Загальні технічні умови". Вимоги ДСТУ 5727-88 не допускають наявність тріщин завдовжки більш як 50 мм на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу. Однак, зазначений стандарт застосовують виключно при технічному огляді колісного транспортного засобу для здійснення контролю технічного стану КТЗ на відповідність вимогам ДСТУ 3649:2010 під час проведення державного технічного огляду колісного транспортного засобу. Також позивач зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283, ст. 251 КУпАП, а саме в графі «до постанови додається» не зазначено які саме докази додані, зазначено лише «інші матеріали справи». При події здійснювалася фотофіксація, але яким технічним засобом у постанові не вказано.

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 28 лютого 2025 року провадження у справі відкрито, призначено судове засідання, відповідачу наданий строк для подання відзиву.

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 03 квітня 2025 року залучено до участі у справі співвідповідачем Департамент патрульної поліції, співвідповідачу надано строк для подання відзиву.

Відповідач Департамент патрульної поліції 16 квітня 2025 року надіслав до суду відзив на позовну заяву. Відповідач вважає, що заявлені позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, а оспорювана постанова - законною, правомірною і такою, що підлягає залишенню без змін з наступних підстав. 26.02.2025 в районі 159 км траси М29 у Новомосковському районі Дніпропетровської області поліцейський, під час чергування у складі наряду поліції на контрольному пункті в`їзду-виїзду, реалізовуючи передбачені пунктом 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» повноваження поліції з виявлення та припинення адміністративних правопорушень, керуючись положеннями абзацу 11 пункту 10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1456, виявив транспортний засіб FORD TRANSIT, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та на вітровому склі якого в зоні роботи склоочисників була наявна тріщина. Наявність такої тріщини не заперечується і визнається Куліченком О.К. у позовній заяві та підтверджуються фотографією, доданою до даного відзиву, а тому не є предметом спору у справі. Згідно пункту 31.1 Правил дорожнього руху технічний стан транспортних засобів повинен відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Тобто невідповідність технічного стану транспортного засобу вимогам таких стандартів є порушенням пункту 31.1 Правил дорожнього руху. Одним з таких стандартів є ДСТУ 3649:2010. Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання, який поширюється на колісні транспортні засоби, призначені для перевезення вантажів або пасажирів на дорогах загального користування. Пункт 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 забороняє наявність на вітровому склі колісних транспортних засобів тріщин в зоні роботи склоочисників, незалежно від їх розміру. За судовою практикою належними діями водія відповідного транспортного засобу у разі утворення тріщини на лобовому склі в дорозі, які б свідчили про дотримання ним Правил дорожнього руху і унеможливлювали притягнення його до відповідальності за частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є продовження руху якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту з дотриманням запобіжних заходів, передбачених пунктами 9.9, 9.11 Правил дорожнього руху: з увімкненням аварійної світлової сигналізації. Разом з тим позов ОСОБА_1 не містить доводів про те, що на час зупинки відповідного транспортного засобу поліцейським рух такого транспортного засобу здійснювався з увімкненою аварійною світловою сигналізацією. Водночас транспортний засіб FORD TRANSIT за своїм призначенням відноситься до вантажних, вантажопідйомністю до 3,5 тонн, і за правилами статті 35 Закону України «Про дорожній рух» підлягає обов`язковому технічному контролю кожні 2 роки. Пунктом 6 глави 4 розділу ІІ Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методи такої перевірки, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 26.11.2012 № 710, встановлено, що на вітровому склі колісного транспортного засобу не дозволено наявність сколів чи тріщин в зоні роботи склоочисника з боку водія. У інших зонах вітрового скла допускають незначні пошкодження, зокрема, тріщини максимальною довжиною 5 см. Додана до даного відзиву фотографія свідчить, що на вітровому склі відповідного транспортного засобу в зоні роботи склоочисників з боку пасажира наявна тріщина, довжина якої явно перевищує 5 см. За таких обставин даний транспортний засіб не може пройти обов`язковий технічний контроль, позаяк має недопустимі пошкодження вітрового скла. У свою чергу підпункт «б» пункту 31.3 Правил дорожнього руху забороняє експлуатацію транспортного засобу, який не пройшов обов`язковий технічний контроль. Відтак у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Тому поліцейським був проведений розгляд справи, за результатами якого прийнято рішення про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 340 грн. Постанова складена в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздрукована за допомогою спеціального технічного пристрою, згідно бланку, зразок і технічний опис якого передбачено додатками 5, 15 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Постанову оголошено і вручено ОСОБА_1 на місці її винесення. Зазначене в цілому свідчить про законність та обґрунтованість оспорюваної постанови, яка у зв`язку з цим підлягає залишенню без змін. Натомість наведені у позові пояснення щодо незаконності оспорюваної постанови є безпідставними, не спростовують правильності зазначених вище висновків та встановлених поліцейським обставин і у даному випадку їх слід розглядати лише як спробу уникнути встановленої законом відповідальності за вчинене правопорушення, що є неприпустимим. Також відповідач зазначає, що відповідно до Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого Наказом Національної поліції України від 06.07.2015 № 73, управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції є одним з територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції, а участь у судових справах в порядку самопредставництва здійснюється через уповноважених працівників підрозділів правового забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились. Позивач заявив про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позову, з таких підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліції; 2) територіальні органи поліції.

До складу апарату центрального органу управління поліції входять організаційно поєднані структурні підрозділи, що забезпечують діяльність керівника поліції, а також виконання покладених на поліцію завдань.

У складі поліції функціонують, зокрема, патрульна поліція.

Згідно п.8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1-126) тощо.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Судом встановлено, що 26 лютого 2025 року, інспектор УПП рота УП бат. Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капітан поліції Холодулькін В.А. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4153250 у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Зі змісту постанови встановлено, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП стало керування 26.02.2025 об 11-56 годині на дорозі М-29 транспортним засобом у якому тріщина на вітровому склі в зоні роботи склоочисників, що є порушенням п. 6.8.5. ДСТУ 3649:2010, та п. 31.1. Правил дорожнього руху.

Також в постанові зазначено, що до неї додається «інші матеріали справи 470226».

Прядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмівного або рульового керування, тягово - зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Диспозиція цієї частини статті є бланкетною та відсилає до відповідних правил експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до п. 31.1 Правил дорожнього руху технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Розділом 6 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» встановлені вимоги щодо безпечності технічного стану колісного транспортного засобу.

Відповідно до п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 на вітровому склі колісного транспортного засобу не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Отже, у розумінні Правил дорожнього руху та ДСТУ 3649:2010 тріщина на склі це віднесена до технічної несправності автомобіля; з якою експлуатація автомобіля забороняється.

Наказом Міністерства інфраструктури України № 710 від 26.11.2042 затверджено Вимоги до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки.

Відповідно до Вимог для ідентифікації ТЗ, визначення вимог і методів для його перевірки застосовують такі нормативно-технічні документи (1.3.1. Національні стандарти), зокрема ГОСТ 5727-88.

Вимоги ГОСТ 5727-88 не допускають наявність тріщин завдовжки більш як 50 мм на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу.

Перелік технічних несправностей і невідповідностей вимогам, за яких згідно із законодавством забороняється експлуатація транспортних засобів, визначений у п. 31.4 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 31.4 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, а саме, зокрема, підпункт 31.4.7.в Правилах дорожнього руху містить заборону на використанні транспортного засобу, якщо на скло встановлено додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.

Отже, у розумінні Правил дорожнього руху та ДСТУ тріщина на склі не віднесена до технічної несправності автомобіля, з якою експлуатація автомобіля забороняється.

Наявність вказаного дефекту скла свідчить про його пошкодження, а не про технічну несправність автомобіля.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладено, суд доходить висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП в діях ОСОБА_1 , а тому постанова про накладення на нього адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Щодо доводів позивача про недотримання інспектором при складанні протоколу вимог закону, то ці доводи є слушними.

Частиною 2 статті 30 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Згідно ст. 31 вказаного Закону поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як: зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Порядок застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів регулюється Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 за № 28/32999 (далі Інструкція).

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото чи відеозапис, такі матеріали не можна вважати належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Верховний Суд також звернув увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За ч. 2 ст. 62 Конституції України, правопорушник не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 06.12.1988) зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення. (п. 21 рішення).

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам ч. 3 ст. 283 КУпАП, оскільки не містить відомості про технічний засіб яким здійснено фотофіксацію правопорушення технічними засобами, що нівелює доказове значення наданих відповідачем фото.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до Положення про Департамент патрульної поліції затвердженого наказом Національної поліції України 06.11.2015 №73, Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції, складається із структурних підрозділів апарату Департаменту, його територіальних (відокремлених) підрозділів, інших підрозділів патрульної поліції у тому числі підрозділів поліції особливого призначення. Департамент організовує діяльність своїх підрозділів, здійснює контроль за їх діяльністю, надає їм організаційно-методичну і практичну допомогу та здійснює їх інформаційно-аналітичне, матеріально-технічне та фінансове забезпечення.

Отже, Управління патрульної поліції області є структурним підрозділом Департаменту, не має статусу юридичної особи і не отримує та не розпоряджається бюджетними коштами.

У зв`язку з задоволення позову понесені позивачем витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись статтями 7, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 250, 251, 255, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор УПП в Дніпропетровській області капітан поліції Холодулькін Віталій Артурович про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху задовольнити.

Скасувати постанову посадової особи, суб`єкта владних повноважень - інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції Холодулькіна Віталія Артуровича серії ЕНА № 4153250 від 26 лютого 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі у вигляді штрафу розмірі 340,00 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП - закрити на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Чапаєво, Кегичівського району, Харківської області, громадянин України, паспорт серії НОМЕР_2 виданий 18.10.2000 Кегичівським РВ УМВС України в Харківській області, ІПН НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, місцезнаходження за адресою: Троїцька площа, 2А, м. Дніпро, 49000, Код .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження за адресою: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, .

Третя особа: інспектор УПП в Дніпропетровській області капітан поліції Холодулькін Віталій Артурович, службова адреса: Троїцька площа, 2А, м. Дніпро, 49000.

Суддя Т.В. Богачова