Справа № 607/7622/25
Суддя: Воробель Н. П.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2025 Справа №607/7622/25 Провадження №2-а/607/348/2025
м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Воробель Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Ходань С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Кантелюк Томаш-Теодор Юрійович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП,

за участі:

представника позивача Кантелюка Т.-Т.Ю.,

встановив:

12.04.2025 через підсистему «Електронний суд» позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кантелюк Т.-Т.Ю., звернувся до суду з позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просить: постанову у справі про адміністративне правопорушення № 61/174 від 03.04.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП визнати незаконною та скасувати; закрити відносно ОСОБА_1 провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП; стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в розмірі 484,48 грн.

14.04.2025 вказана позовна заява зареєстрована через канцелярію суду.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказує, що: постановою у справі про адміністративне правопорушення № 61/174 від 03.04.2025 громадянина ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 17 000 гривень. Із цією постановою ОСОБА_1 не погоджується з наступних підстав.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить копія його витягу із додатку Резерв+ від 05.04.2025. У ОСОБА_1 наявна відстрочка на підставі п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до 09.05.2025, що підтверджується копією витягу із додатку Резерв+ від 05.04.2025.

03.04.2025 на ОСОБА_1 складено протокол №60/874.

Відповідачем не заперечується та підтверджується у протоколі №60/874 від 03.04.2025, що позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 15 год. 00 хв., де щодо нього було складено протокол та розглянуто справу про притягнення його до адміністративної відповідальності о 17 год. 00 хв. того ж дня.

Отже, відповідачем не було забезпечено надання позивачу реалізувати свої права, передбачені статтею 268 КУпАП, оскільки він навіть не залишав приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зокрема унеможливлювало звернення за юридичною допомогою адвоката.

Представник позивача просить суд звернути увагу, що у протоколі та оскаржуваній постанові №61/174 від 03.04.2025 зазначено, що відповідно до даних поштового оператора

поштове відправлення повернулось в ТЦК та СП 14.01.2025 з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання особи. Дата відмітки 14.01.2025. Відповідно, позивач не був належним чином повідомлений про існування даної повістки та потребу з`явитись в ІНФОРМАЦІЯ_4 на 14.00 16.01.25 для уточнення даних, що унеможливлює його прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 на вказану у повістці дату та час та вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП 16.01.2025.

Позивач надав свої пояснення у даному протоколі, де зазначив, що повістку в електронному вигляді не отримував, про її наявність не був повідомлений. ОСОБА_1 стверджує, якщо би знав про існування повістки, тоді б з`явився на вказаний у ній час. Позивач користується правом на відстрочку згідно з п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і просить не притягувати його до адміністративної відповідальності відповідно.

Згідно наданого із позовною заявою витягу з додатку «Резерв+» стає відомо, що позивач зокрема 12.04.2024 пройшов ВЛК (визнаний придатним), звання «Солдат», військово-облікова спеціальність «600543», дані уточнено 29.07.2024.

З аналізу постанови не зрозуміло для уточнення яких саме даних викликався позивач, а із наданих доказів зрозуміло, що усі дані позивача актуальні та уточнення чи оновлення не потребують.

Отже, позивач не міг вчинити адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, 16.01.2025, оскільки у відповідача відсутні докази, що на вказану в повістці дату його було оповіщено, згідно пп. 2) п. 41 Постанови №560, а отже, у позивача навіть не було умислу (прямого чи непрямого) вчиняти правопорушення. Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт відсутності позивача за місцем проживання на момент його виклику до ТЦК та СП.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.04.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

25.04.2025 розгляд справи було відкладено на 22.05.2025 о 15:30, оскільки до суду не повернулося підтвердження про те, що ухвала про відкриття провадження у справі отримана відповідачем, відповідно, суд не має відомостей про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце цього засідання.

13.05.2025 представником відповідача помічником начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 з правової роботи ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 подано відзив, який зареєстровано 16.05.2025 через канцелярію суду, зі змісту якого вбачається, що на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 21.04.2025 за вхідним №5914 надійшла ухвала Тернопільського міськрайонного суду від 15.04.2025. ІНФОРМАЦІЯ_6 (далі відповідач) заперечує проти позову ОСОБА_1 (далі позивач) і вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

03.04.2025 позивач приблизно о 15:00 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 як такий, що перебуває в базі розшуку Тернопільського РУ поліції ГУ НП в Тернопільській області ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» за скоєння правопорушення за ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що 03.01.2025 позивачу, відповідно до пункту 30 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» направлена повістка засобами поштового зв`язку для прибуття в ІНФОРМАЦІЯ_4 на 14:00 16.01.25 для уточнення даних. Відповідно до даних поштового оператора (трекінг Укрпошти) поштове відправлення повернулось в ТЦК та СП з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання особи (дата відмітки 14.01.2025). Позивач на визначену та повідомлену належним чином дату і час та місце прибуття в ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явився. Будь-яких підтверджуючих документів, які б засвідчували поважність неприбуття у визначений строк (3 дні від дати прибуття, визначеній у повістці) не надав. В результаті чого 03.04.2025 складено протокол про адміністративне правопорушення, де під особистий підпис позивачу роз`яснено його права і обов`язки, роз`яснено, що він як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право подавати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, після чого позивач надав пояснення, де вказав що не отримував повістки, про її наявність не був увідомлений. На підставі чого, 03.04.2025 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №61/174.

Враховуючи викладене, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в повному обсязі.

До відзиву представником відповідача долучено копію повістки №1642711 за підписом керівника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , видану на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з описом вкладення до рекомендованого поштового відправлення АТ «Укрпошта», яке повернулося без вручення із відміткою АТ «Укрпошта»: «адресат відсутній за вказаною адресою», а також трекінг АТ «Укрпошта» поштового відправлення №089.

Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду даної справи та розгляду справи без його участі не подавав.

За наявності вказаних обставин, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних у ній доказів відповідно до останнього абзацу ч. 3 ст. 205 КАС України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до такого висновку:

порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Згідно з ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210-1 КУпАП доповнено частиною 3, а саме: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Диспозиція статті носить бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а спрямовує до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона.

Отже, у кожному конкретному випадку повинно бути встановлено, яке саме законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію порушено особою, яка притягається до адміністративної відповідальності в особливий період.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан, який триває і дотепер.

Отже, на дату події, яка інкримінується позивачу, діяв особливий період.

З 19.05.2024 в Законі України «Про військовий обов`язок і військову службу» діють положення ч. 10 ст. 1, якими визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (п. 1); прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів (п. 2); виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (п. 5).

Відповідно до п. 1 ч. 1, абз. 6, 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Загальні правила військового обліку визначені статтею 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», згідно з якою військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відтак механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, додатком 2 до якого затверджені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Підпунктом 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Порядок перевірки військово-облікових документів та вручення військовозобов`язаним повісток в особливий період регулюється Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі Порядок №560).

Згідно з п. 21 Порядку №560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Відповідно до п. 41 Порядку №560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

З аналізу наведених норм вбачається, що повернення поштового відправлення із відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання є належним доказом вручення повістки.

Водночас Постановою Кабінету Міністрів України №1147 від 08.10.2024 «Про внесення змін до Правил надання послуг поштового зв`язку» внесено зміни до Правил надання послуг поштового зв`язку.

Згідно з п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 15.03.2009 (далі Правила надання послуг поштового зв`язку №270), рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Судом встановлено, що стосовно ОСОБА_1 офіцером відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 складено протокол №60/874 про адміністративне правопорушення від 03.04.2025 (далі Протокол), у якому зазначено, що 03.04.2025 громадянин ОСОБА_1 приблизно о 15:00 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , як такий, що перебуває в базі розшуку Тернопільського РУ поліції ГУ НП в Тернопільській області ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» за скоєння правопорушення за ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що 03.01.2025 громадянину ОСОБА_1 , відповідно до пункту 30 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», направлена повістка засобами поштового зв`язку для прибуття в ІНФОРМАЦІЯ_4 на 14.00 16.11.25 для уточнення даних.

Відповідно до даних поштового оператора поштове відправлення повернулось в ТЦК та СП 14.01.2025 з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання особи. Дата відмітки 14.01.2025.

ОСОБА_1 , на визначену та повідомлену належним чином дату і час та місце прибуття в ІНФОРМАЦІЯ_4 , не з`явився. Будь-яких підтверджуючих документів, які б засвідчували поважність неприбуття у визначений строк (3 дні від дати прибуття, визначеній у повістці) не надав.

Абзацом 7 пункту 3 частини 1 сталі 22 України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зокрема передбачено, що громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до пункту 3 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року), призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Однак, всупереч вказаним вимогам, ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк, зазначений у повістці.

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 16.01.25 здійснив правопорушення, яке вчинене в особливий період (особливий період в Україні діє з моменту оприлюднення Указу Президента від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію», який затверджений Законом України від 17.03.2014 №1126-VII, що набрав чинності з дня його опублікування в газеті «Голос України» від 18.04.2014 №49), та порушив вимоги абз. 7 п. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Також у Протоколі містяться пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: «Я, ОСОБА_1 , повістку в електронну вигляді не отримував, про її наявність не був увідомлений, якби знав, з`явився би по ній, та як користуюсь правом на відстрочку по п. 9 ч. 1 ст. 23. Прошу не притягувати мене до адміністративної відповідальності».

Відповідно до постанови №61/174 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, від 03.04.2025, винесеної т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього штраф в розмірі 17000 грн. Обставини, викладені в Протоколі, аналогічні обставинам, які установлені в оскаржуваній постанові. Водночас судом взято до уваги те, що в оскаржуваній постанові не правильно зазначено дату народження ОСОБА_1 , а саме « ІНФОРМАЦІЯ_7 », натомість правильною датою згідно з паспортом громадянина України № НОМЕР_1 є «12.12.1991».

Щодо доводів представника позивача про те, що відповідачем не було забезпечено надання позивачу реалізувати свої права, передбачені статтею 268 КУпАП, оскільки він навіть не залишав приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зокрема унеможливлювало звернення за юридичною допомогою адвоката, суд зазначає, що під час складення протоколу №60/874 від 03.04.2025 ОСОБА_1 під його особистий підпис були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, серед яких також право заявляти клопотання. З огляду на це, позивач не був позбавлений можливості скористатися наданим йому правом заявити клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату або час, у тому числі у зв`язку з необхідністю захисту його прав адвокатом, проте такі записи в протоколі відсутні, як і відсутні будь-які письмові пояснення позивача щодо порушеного питання.

Як вбачається із копії витягу електронного військово-облікового документа «Резерв+», сформованим 05.04.2025, військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на військову обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 , 12.04.2024 пройшов ВЛК, а також йому надана відстрочка до 09.05.2025 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Також у цьому документі містяться відомості про адресу проживання ОСОБА_1 , його номер телефону.

Суд не погоджується з висновками відповідача про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до примітки до статті 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Аналіз вказаної норми, виходячи із приписів статті 77 КАС України, дозволяє зробити висновок, що сторона відповідача у кожному випадку має довести неможливість отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

На сторінці застосунку «Резерв+» Міністерства оборони України (https://reserveplus.mod.gov.ua/) зазначено про те, що «Резерв+» - це мобільний застосунок від Міністерства оборони України для військовозобов`язаних, у якому можна зручно та швидко оновити персональні дані без відвідування ТЦК, а також джерело інформації про те, які дані є у реєстрі військовозобов`язаних, призовників та резервістів Оберіг.

Станом на день оформлення Протоколу та спірної постанови відповідач мав можливість перевірити дані ОСОБА_1 та пересвідчитись, у тому числі, за даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що дані ОСОБА_1 уточнено, а також він має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації згідно з п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до 09.05.2025, що підтверджується копією витягу електронного військово-облікового документа «Резерв+». Вказаних доводів відповідач не заперечив та не спростував.

Крім того, сторона відповідача не надала пояснень та доказів, які саме відомості мав уточнити позивач, які неможливо отримати з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Тобто ОСОБА_1 мав знати про його виклик за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 та свідомо не з`явитися.

Водночас обов`язок довести вказану обставину, відповідно до ст. 77 КАС України, покладається на відповідача.

Судом встановлено, що повістка №1642711 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 14:00 16.01.2025 надіслана ОСОБА_1 за місцем його проживання, з описом вкладення до рекомендованого поштового відправлення АТ «Укрпошта», яке 14.01.2025 повернулося без вручення із відміткою АТ «Укрпошта»: «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується трекінгом АТ «Укрпошта» поштового відправлення №089.

Однак всупереч вимогам п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку №270, докази сповіщення позивача за наявним номером телефону та/або вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» в матеріалах справи відсутні. Більш того, як вбачається із трекінгу АТ «Укрпошта» поштового відправлення №089, невдала спроба вручення рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» зафіксована 12.01.2025. Таким чином, згідно з вимогами п. 82 згаданих Правил у адресата (одержувача) є три робочі дні для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» (у цьому випадку 13.01.2025, 14.01.2025, 15.01.2025). Натомість вже 14.01.2025 поштове відправлення повернуто відправнику із відміткою «одержувач відсутній за вказаною адресою», що позбавило позивача можливості отримати рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку.

Вказані обставини свідчать, що оператором поштового зв`язку не дотримано Правил надання послуг поштового зв`язку №270.

Відтак суд вважає, що відповідачем не доведено, що ОСОБА_1 було відомо про необхідність з`явитися на виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у зазначені в повістці місце та строк, і він, незважаючи на це, в приміщення ТЦК та СП не з`явився.

Крім того, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивачу ставиться у вину порушення вимог абзацу 7 п. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Проте диспозиція частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не містить абзацу 7 пункту 3. Відповідач в оскарженій постанові помилково здійснив посилання на абз. 7 п. 3 ч. 1, всупереч правильному абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», який вказує про те, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Однак як встановлено вище, ОСОБА_1 повістку №1642711 про виклик його до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зазначені у ній місце та строк не отримував.

Отже, умисел на вчинення адміністративного правопорушення стороною відповідача не доведений «поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За змістом постанови від 08.07.2020 у справі 463/1352/16-а Верховний Суд звертає увагу на те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що з урахуванням положень вказаної вище норми, рішення суб`єкта владних повноважень не потребує окремого визнання його незаконним, оскільки така незаконність підтверджується шляхом скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа провадженням закриттю.

Згідно з вимогами ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 484,48 грн підлягає стягненню на його користь з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Кантелюк Томаш-Теодор Юрійович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП задовольнити.

Постанову №61/174 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, від 03.04.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддяН. П. Воробель