Справа № 520/24809/24
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 р. Справа № 520/24809/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Модус ЛТД» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2025, (головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О.) по справі № 520/24809/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Модус ЛТД»

до Київської митниці

про визнання протиправними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Модус, ЛТД" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати:

- рішення про коригування митної вартості товарів № UA100100/2024/000029/2 від 19.06.2024;

- картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100100/2024/000621.

В обґрунтування позову зазначило, що при здійсненні митного оформлення товарів надало всі необхідні та достатні документи, передбачені ч.2 ст. 53 МК України, які чітко ідентифікували товари та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Натомість митниця, в порушення норм МК України, безпідставно прийняла оскаржувані рішення та картку відмови, а також неправомірно застосувала резервний метод визначення митної вартості товарів, імпортованих позивачем.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, що призвело до неправильного висновку, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про неповне встановлення судом першої інстанції обставин справи, не надання належної оцінки доводам позивача про надання до митного оформлення належних та достатніх документів на підтвердження правильності визначення митної вартості ввезеного товару.

Зазначає, що на підтвердження транспортних витрат декларант надав митному органу договір № 070422 про транспортно-експедиторське обслуговування від 07.04.2022 між позивачем та ТОВ «Євро Форвардінг», CMR від 10.06.2024 № 0650, № 5010, № 5403, № 8398, № 5425, № 9463, № 9939, договір № 080620232 від 08.06.2023, укладений між ТОВ «Євро Форвардінг» та ФОП ОСОБА_1 , договір № 2306/23 від 23.08.2023, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Транспортна компанія Бласко», договір № СК2906/1 від 29.06.2023, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Старлайт Лоджистік», договір № 10/06 від 0.06.2024, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «МВ Транспорт», договір № 24-0306/1 від 03.06.2024, укладений між ТОВ «Старлайт Лоджистік» та ФОП ОСОБА_2 , довідку про транспортно-експедиційні витрати №110624-3 від 11.06.2024, рахунок-фактуру № 7336 від 11.06.2024.

Водночас, суд першої інстанції не надав жодної оцінки наведеним вище документам, не врахував, що останні підтверджують понесені витрати на транспортування, які включені до митної вартості товару.

Щодо не відображення у митній декларації митної вартості товару з урахуванням демереджу та витрат на зберігання вантажу в порту вказує, що станом на момент розмитнення товару експедитор ТОВ «Євро Форвардінг» не повідомляв позивача про відповідні витрати, на момент проходження вантажем митних процедур для його вивільнення на територію України додаткові витрати позивачем понесені не були.

На підтвердження неможливості надати до митного оформлення документи щодо витрат на зберігання вантажу та на оплату демереджу, позивач надав суду першої інстанції лист ТОВ «Євро Форвардінг» від 18.06.2024, який також залишений судом поза увагою.

Вказує на невірне застосування судом першої інстанції ст. 13 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» у співвідношенні із договором №070422 про транспортно-експедиторське обслуговування від 07.04.2022.

Так, на думку апелянта, обов`язок експедитора щодо страхування вантажу згідно ст. 13 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» залежить від умов договору транспортного експедирування між експедитором та клієнтом.

Відповідно до договору №070422 від 07.04.2022 експедитор здійснює страхування вантажу за дорученням та за рахунок Клієнта. Однак, такого доручення від ТОВ «Модус, ЛТД» до ТОВ «Євро Форвардінг» не надходило, як наслідок страхування вантажу не здійснювалось.

Посилання суду першої інстанції на митні декларації, за якими митний орган встановив, що вартість заявленого до митного оформлення товару «алюмінієві композитні панелі» є меншою від мінімального рівня митної вартості товарів, інформація по яким міститься у ЄАІС вважає помилковими, оскільки такі декларації оформлялись ТОВ «Модус, ЛТД» у 2023 та 2024 роках з метою пришвидшення випуску у вільний обіг товарів з огляду на неправомірне коригування відповідачем їх митної вартості, рішення у яких в подальшому оскаржені до суду та визнані протиправними.

Крім того, суд першої інстанції, вказуючи про правомірне застосування митним органом резервного методу при обчисленні митної вартості товару, залишив поза увагою, що спірне рішення містить лише посилання на митну декларацію від 06.03.2024 № 24UA27U1 без порівнянь умов поставки, пакування, виробника, обсягів партій тощо. Не наводить відповідних порівнянь митний орган і під час судового розгляду.

Суд першої інстанції також не здійснив порівняння змісту митної декларації від 06.03.2024 № 24UA27U (наданої відповідачем) та митної декларації, наданої ТОВ «Модус, ЛТД», що є передумовою для висновку про правильність застосування митницею резервного методу.

З урахуванням наведеного, вважає, що митним органом безпідставно прийняті спірні рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови.

Київська митниця (далі - відповідач) надала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 19.11.2018 між ТОВ «Модус, ЛТД» (покупець) та Jiangsu Yaret International Trade CO., LTD (Китай)(продавець) укладено контракт №17/2018, предметом якого є поставка товарів в кількості та асортименті згідно специфікацій, які є додатками до Контракту (т. 1 а.с. 114-118).

Відповідно до розділу 2 Контракту умови поставки кожної партії товару зазначаються згідно правил «Інкортемс 2010» у специфікаціях, які є додатками до Контракту. Загальна сума Контракту складається з суми всіх специфікацій за ним.

Згідно розділу 3 Контракту строки поставки кожної партії товару зазначаються в специфікаціях до Контракту.

Оплата за поставлений товар здійснюється в доларах США (абз. 1 розділу 4 Контракту).

За Специфікацією № 55 від 29.01.2024 до Контракту сторони погодили поставку ТОВ «Модус, ЛТД» алюмінієвих композитних панелей Aluprom, на загальну суму 358 036,41 доларів США (т. 1 а.с. 122).

Також специфікацією № 55 визначено наступні умови щодо поставки товару: відвантаження товару з порту Циндао (Китай) до порту Констанца (Румунія) з подальшим транспортуванням на митну територію України; виробником є компанія Jiangsu Yaret International Trade CO., LTD; відтермінування платежу на 300 денний строк з дати Коносаменту; умови постачання - FOB Qingdao; товар завантажено у контейнери 20 футів навалом з розпорками та прокладками з ДСП та картону; пакування входить до ціни товару та не підлягає поверненню.

29.01.2024 позивач придбав у Jiangsu Yaret International Trade CO., LTD алюмінієві композитні панелі Aluprom, на загальну суму 358 036,41 доларів США, що підтверджується комерційним інвойсом № 24WM0104-002/003/004/005/006/007/008 (т. 1 а.с.124)

18.06.2024 з метою митного оформлення товару, позивач подав до Київської митниці митну декларацію № 24UA26U0, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору в розмірі 358 036,41 доларів США (т. 1 а.с. 148-150).

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивач надав, зокрема: контракт від 19.11.2018 № 17/2018 з додатковими угодами до нього; пакувальний лист (Packing list); iнвойс (Commercial invoice) № 24WM0104-002/003/004/005/006 від 29.01.2024; мастерконосамент (Master bill of lading) № MEDUEP618113 від 11.02.2024; коносамент (Bill of lading) № ME від 11.02.2024; автотранспортні накладні (Road consignment note) від 10.06.2024 № 0650, від 10.06.2024 № 5010, від 10.06.2024 № 5403, від 10.06.2024 № 8398, від 10.06.2024 № 5425, від 10.06.2024 № 9463, від 10.06.2024 № 9939; декларацiю про походження товару (Declaration of origin); акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду, що здійснюється при виконанні митних формальностей під час митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації); рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги; прейскурант (прайс-лист) виробника товару; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; договори (контракти) про перевезення № 070422 від 07.04.2022, № 080620232 від 08.06.2023, № 10/06 від 10.06.2024, № 2306/23 від 23.08.2023, № 24-0306/1 від 03.06.2024, № СК2906/1 від 29.06.2023; заявка на перевезення № 106 від 01.02.2024; довідку про транспортно-експедиційні витрати, листи від 20.11.2019, від 07.04.2022; копія митної декларації країни відправлення; переклад на укр. мову (т. 1 а.с. 114-205).

18.06.2024 митний орган за результатами опрацювання документів, поданих разом із декларацією встановив, що останні містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості.

Зокрема, при митному оформленні надано рахунок на оплату перевезення від 11.06.2024 №7336 та довідку про транспортно-експедиційні витрати від 11.06.2023 № 110624-3 від ТОВ "Євро Форвардінг", яке не є перевізником вантажу. Проте, відповідно до інформації, зазначеної в міжнародних товарно-транспортних накладних, фактичні виконавці перевезення оцінюваного товару за CMR від 10.06.2024 № 0650, від 10.06.2024 № 5010, від 10.06.2024 № 5403, від 10.06.2024 № 8398 є ТОВ «Транспортна компанія БЛАСКО»; за CMR від 10.06.2024 № 5425 ТОВ «Старлайт Лоджистік»; за CMR від 10.06.2024 № 9463 ТОВ «МВ Транспорт»; та CMR від 10.06.2024 № 9939 є ФОП ОСОБА_2 . Тобто, відбулося залучення третіх осіб, що ставить під сумнів врахування всіх складових митної вартості товару. Декларантом не надані передбачені законодавством України документи, що містять відомості щодо витрат пов`язаних з транспортуванням оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України. Таким чином, у митного органу відсутня можливість перевірити повноту декларування та умов оплати наданих транспортно-експедиційних послуг.

Крім того, в документі під кодом «0704» від 11.02.2024 № MEDUEP618113 в графі «відправник» зазначено «Guangzhou Не Qi Tong Trade Co LTD», в графі «вантажоотримувач» - «Euro Forwarding LLC», що не відповідає даним, зазначеним в графі 2 та 8 МД а саме відсутня інформація про ТОВ "Модус, ЛТД".

Згідно листа від 07.04.2022 № 070422-5 до митного оформлення не надано документи, щодо оплати фрахту контейнерів враховуючи термін оплати. Відповідно до даних searates.com контейнери прибули до порту призначення Константа 26.04, а згідно з товаротранспортними накладними (CMR) відправка товару автомобільним транспортом була здійснена 10.06.2024. Таким чином у митного органу є сумнів щодо неврахування витрат щодо зберігання товару в порту призначення.

Також, митним органом здійснено перевірку правильності визначення митної вартості товарів шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено. Здійснено порівняння ціни (та, відповідно, митної вартості) у порівнянні з попередніми митними оформленнями ТОВ "Модус, ЛТД" за митними деклараціями від 26.12.2023 № 23UA51U0, від 08.04.2024 № 24UA82U2, від 17,06.2024 № 24UA38U5. При здійсненні порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено з`ясовано, що вартість заявленого до митного оформлення товару «алюмінієві композитні панелі», що декларується за кодом згідно з УКТЗЕД є меншою від мінімального рівня митної яким міститься у ЄАІС. Таким чином, заявлена митна вартість викликала сумніви у дійсності ціни оцінюваних товарів та відомостей, поданих для підтвердження митної вартості товару.

З урахуванням наведеного, відповідачем запропоновано декларанту надати додаткові документи, а саме: якщо рахунок сплачено: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; виписку з бухгалтерської документа; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; за бажанням декларанта інші додаткові документи (т. 1 а.с. 211-213).

19.06.2024 декларант на вимогу митного органу надав податкові накладні, лист ТОВ «Євро Форвардінг» від 18.06.2024 із поясненнями щодо відсутності документу на оплату фрахту та роз`яснення щодо зауважень.

Так, щодо витрат на перевезення товару, вказав, що ТОВ «Євро Форвардінг» є транспортно - експедиторським підприємством, з яким ТОВ «Модус, ЛТД» уклало договір транспортно- експедиторського обслуговування № 070422 від 07.04.2022. У декларації № 24UA26U0 вказані договори перевезення СК2906/1 від 29.06.2023, 10/06 від 10.06.2024, 080620232 від 08.06.2023, 2306/23 від 23.08.2023, 24-0306 від 03.06.2024 між третіми особами, що залучались експедитором до перевезення. Також, до декларації надано рахунок на оплату № 7336 від 11.06.2024 та довідку про транспортно-експедиційні витрати №110624-3 від 11.06.2024, які виставлені експедиційною компанією ТОВ «Євро Форвардінг».

Щодо розбіжностей в одержувачі товару, зазначеному у коносаменті від 11.02.2024 № MEDUEP618113 та митній декларації вказав, що коносамент MEDUEP618113 є лінійним, а тому в ньому «ванажоотримувачем» є експедиційна компанія ТОВ «Євро Форвардінг», а не ТОВ «Модус, ЛТД».

Також зауважив, що всі необхідні документи для підтвердження митної вартості товару ним надавались під час митного оформлення товару та жодних інших документів надано не буде (т. 1 а.с. 214-218).

19.06.2024 митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості № UA100100/2024/000029/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № №UA100100/2024/000621 (т. 1 а.с. 243-251, т. 2 а.с. 1-3).

Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості та карткою відмови, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірні рішення та картка відмови прийняті відповідачем правомірно з огляду на не надання позивачем до митного оформлення всіх необхідних документів, які підтверджують обґрунтованість застосування ним першого методу визначення митної вартості товару.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі - МК України) та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Положення ст. 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Із положень частин 1 та 2 ст. 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За приписами ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За ч. 5 ст. 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

За положеннями статей 57, 58 МК України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

Водночас, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 8 ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Єдиними підставами, які надають митному органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

В той же час, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 по справі 809/1469/16, від 04.06.2020 у справі №1.380.2019.001823, від 01.04.2021 у справі № 260/695/19.

Водночас, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598).

Отже, з системного аналізу наведених норм права випливає, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 05.05.2022 у справі № 2040/6019/18.

Судовим розглядом установлено, що митне оформлення товарів здійснювалось позивачем за основним методом (ціною контракту від 19.11.2018) з урахуванням комерційного інвойсу.

Позивачем до митного оформлення подано митну декларацію, а також документи на підтвердження вартості товарів, що поставляються в Україну.

Відповідачем за результатами розгляду митної декларації та документів прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товарів.

У графі 33 рішення в якості причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору, зазначено:

- при здійсненні порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено з`ясовано, що вартість заявленого до митного оформлення товару «алюмінієві композитні панелі», що декларується за кодом згідно з УКТЗЕД є меншою від мінімального рівня митної вартості подібних товарів, інформація по яким міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексу Єдиної автоматизованої Інформаційної системи Держмитслужби України;

- при перевірці наявності прийнятих митницями рішень про коригування митної вартості товарів, що ввозились на виконання того ж зовнішньоекономічного договору від 19.11.2018 № 17/2018 з`ясовано наявність рішення про коригування митної вартості від 08.04.2024 № UA100100/2024/000014/2 на товар «алюмінієві композитні панелі». Декларантом не здійснено коригування митної вартості з врахуванням попереднього рішення про коригування митної вартості, пояснення щодо зменшення ціни товару не надано;

- при митному оформленні надано рахунок на оплату перевезення від 11.06.2024 №7336 та довідку про транспортно-експедиційні витрати від 11.06.2023 № 110624-3 від ТОВ "Євро Форвардінг", яке не є перевізником вантажу. Проте, відповідно до інформації, зазначеної в міжнародних товарно-транспортних накладних, фактичні виконавці перевезення оцінюваного товару за CMR від 10.06.2024 № 0650, від 10.06.2024 № 5010, від 10.06.2024 № 5403, від 10.06.2024 № 8398 є ТОВ «Транспортна компанія БЛАСКО»; за CMR від 10.06.2024 № 5425 ТОВ «Старлайт Лоджистік»; за CMR від 10.06.2024 № 9463 ТОВ «МВ Транспорт»; та CMR від 10.06.2024 № 9939 є ФОП ОСОБА_2 . Тобто, відбулося залучення третіх осіб, що ставить під сумнів врахування всіх складових митної вартості товару. При митному оформленні не надано документи, які підтверджують договірні відносини між експедитором та перевізниками, надання яких передбачено вимогами Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність»;

- в документі під кодом «0704» від 11.02.2024 № MEDUEP618113 в графі «відправник» зазначено «Guangzhou Не Qi Tong Trade Co LTD», в графі «вантажоотримувач» - «Euro Forwarding LLC», що не відповідає даним, зазначеним в графі 2 та 8 МД а саме відсутня інформація про ТОВ "Модус, ЛТД".

- згідно листа від 07.04.2022 № 070422-5 до митного оформлення не надано документи, щодо оплати фрахту контейнерів враховуючи термін оплати. Відповідно до даних searates.com контейнери прибули до порту призначення Константа 26.04, а згідно з товаротранспортними накладними (CMR) відправка товару автомобільним транспортом була здійснена 10.06.2024. Таким чином у митного органу є сумнів щодо неврахування витрат щодо зберігання товару в порту призначення;

- декларант не надав завірені в установленому порядку копії митних декларацій країни відправлення, отже надані документи не можуть бути прийняті для цілей митного оформлення;

- враховуючи, що алюміній і полімери (основні складові товару) є об`єктами біржової торгівлі, необхідним є здійснення порівняння біржових котирувань. Водночас, митна вартість товару «алюмінієві композитні панелі прямокутної форми з двох листів сплаву алюмінію (алюміній з домішками заліза, цинк, марганець)» становить 2,15 USD/кг, яка включає як вартість сировини так і ряд витрат на виробництво товару, податки, прибуток, та інші витрати, що додаються до митної вартості (вартість перевезення товару, страхування), тощо.

Джерелом інформації по товарам слугувала цінова інформація, що наявна в ЄАІС про митні оформлення товарів митне оформлення яких вже здійснено у максимально наближений термін, а саме: товар № 1 - МД №24UA27U1 від 06.03.2024, де розрахунок митної вартості складає 2,32 дол. США/кг.

Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МК України.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції погодився з доводами митного органу про правомірність коригування митної вартості товару позивача з огляду на не надання ним достатніх документів на підтвердження правильності визначення митної вартості товару за першим методом.

Разом з тим, суд першої інстанції, вказуючи на правомірність обрання митним органом резервного методу визначення митної вартості товару не надав жодної оцінки документам, поданим ТОВ «Модус, ЛТД» до митного оформлення, не вказав, як обставини, визначені митним органом, зокрема, щодо не надання певних документів, вплинули на ціну товарів та заниження їх митної вартості товарів.

Суд першої інстанції залишив поза увагою, що відповідно до статей 8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Необхідно враховувати, що згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що суб`єктом владних повноважень доведено, що подані до митного оформлення документи не підтверджували числових значень складових митної вартості товарів.

Проте, з судового рішення не вбачається, що судом першої інстанції здійснено належне дослідження поданих сторонами у справі документів, не розглянуто доводи позивача, з урахуванням вимог КАС України щодо дотримання принципу змагальності.

Натомість, колегія суддів, дослідивши документи, подані позивачем до митного оформлення дійшла висновку, що останні містили всі відомості, в підтвердження числових значень складових митної вартості товарів та ціни, що підлягає сплаті за ці товари.

Щодо посилань відповідача у спірному рішенні про не здійснення декларантом коригування митної вартості з врахуванням попереднього рішення про коригування митної вартості на ідентичний товар.

Так, митний орган посилається на те, що при перевірці наявності прийнятих митницями рішень про коригування митної вартості товарів, що ввозились на виконання того ж зовнішньоекономічного договору ід 19.11.2018 №17/2018 з`ясовано наявність рішення про коригування митної вартості від 08.04.2024 № UA100100/2024/000014/2 на подібний товар «алюмінієві композитні панелі».

Водночас, колегія суддів зауважує, що рішення про коригування митної вартості складається тільки на ту партію товару, яка проходить митне оформлення і не може впливати на подальше оформлення інших товарів (партій товарів) по ціні, вказаній у попередніх рішеннях про коригування митної вартості.

Відповідно до пунктів 2, 4 ч. 2 ст. 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань з докладною інформацією, яка використовувалася ним при визначенні митної вартості оцінюваних товарів.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів ст. 2 КАС України, рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим, тобто прийнятим з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Між тим, спірне рішення містить лише посилання на номер та дату митної декларації. Докладна інформація, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості товару у спірному рішенні відсутня.

Твердження митного органу, з яким погодився суд першої інстанції щодо невідповідності визначеної декларантом ціни товару «алюмінієві композитні панелі» ціні, що міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексу Єдиної автоматизованої Інформаційної системи Держмитслужби України колегія суддів оцінює критично, оскільки використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений в постанові Верховного Суду від 09.11.2022 у справі № 520/10381/2020.

Разом з тим, як зазначено вище, митним органом у спірному рішенні не наведено докладної інформації та джерел, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості товару, окрім посилання на номер та дату митної декларації.

Висновки відповідача, викладені у спірному рішенні про ненадання декларантом завірених в установленому порядку копій митних декларацій країни відправлення колегія суддів вважає такими, що не є достатніми підставами для коригування митної вартості товару, оскільки документами, які підтверджують митну вартість товару є інвойс та специфікація, якими визначено вартість та умови його поставки а не митна декларація країни відправлення.

Колегія суддів зауважує, що ч. 2 ст. 53 МК України законодавцем встановлено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, серед яких відсутня митна декларація країни відправлення відсутня.

В свою чергу, п. 7 ч. 3 ст. 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, зокрема, копію митної декларації країни відправлення.

Тобто, копія митної декларації країни відправлення не належить до документів, які підтверджують митну вартість товару відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, а може додатково надаватися митному органу виключно у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 53 МК України за її наявності.

Таким чином, неподання декларантом завіреної копії декларації країни відправлення не є підставою для невизнання визначеної ним митної вартості, адже ч. 2 ст. 53 МК України такий документ не віднесений до обов`язкових для подання та не впливає на митну вартість.

Посилання Київської митниці у рішенні на те, що ввезений товар є об`єктом біржової торгівлі, у зв`язку з чим митним органом проведено порівняння біржових котирувань та з`ясовано, що позивачем визначено ціну на алюміній у меншому розмірі (2,15 USD/кг) колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, під час митних консультацій, ТОВ «Модус, ЛТД» повідомляло відповідача, що композитні панелі марки «Aluprom» вироблені з алюмінія з домішками та прошарком з вторинного поліетилену не є біржовим товаром. Додатково надало митниці висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 50-ЦЗ/24 від 16.05.2024.

Разом з тим, відповідач ні суду першої, ні апеляційної інстанції не надав жодних доказів в підтвердження того, що товар, який розмитнюється є об`єктом біржової торгівлі.

Щодо висновків суду першої інстанції про не надання декларантом достатніх документів на підтвердження витрат на транспортування товару, зокрема, відсутність документів, що підтверджують договірні відносини між перевізниками та експедитором, надання яких передбачено вимогами Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність».

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Пунктом 5 ч. 10 ст. 58 МК України визначено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Згідно з наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури.

Колегія суддів зазначає, що Митний кодекс України не містить положень, які зобов`язують для підтвердження витрат на транспортування подавати виключно первинні документи в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Таких вимог не містять і Правила заповнення декларації митної вартості.

Згідно з правовими висновками Верховного Суду, які викладені у постанові від 31 травня 2019 року у справі № 804/16553/14, якщо закон не визначає доказ (докази), винятково яким (-ми) має підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими має підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи).

Судом встановлено, що на підтвердження транспортних витрат позивач надав митному органу договір (контракт) про перевезення №070422 від 07.04.2022 з ТОВ «Євро Форвардінг»; заявку на перевезення; автотранспортні накладні (CMR) від 10.06.2024 № 0650, від 10.06.2024 № 5010, від 10.06.2024 № 5403, від 10.06.2024 № 8398, від 10.06.2024 № 5425, від 10.06.2024 № 9463, від 10.06.2024 № 9939, договір № 080620232 від 08.06.2023, укладений між ТОВ «Євро Форвардінг» та ФОП ОСОБА_1 , договір № 2306/23 від 23.08.2023, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Транспортна компанія Бласко», договір № СК2906/1 від 29.06.2023, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Старлайт Лоджистік», договір № 10/06 від 0.06.2024, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «МВ Транспорт», договір № 24-0306/1 від 03.06.2024, укладений між ТОВ «Старлайт Лоджистік» та ФОП ОСОБА_2 , довідку про транспортно-експедиційні витрати №110624-3 від 11.06.2024, рахунок-фактуру № 7336 від 11.06.2024.

Так, 07.04.2022 між позивачем та ТОВ «Євро Форвардінг» укладено договір про транспортно-експедиторське обслуговування № 070422, за умовами якого експедитор зобов`язався за рахунок клієнта організувати транспортно-експедиторське обслуговування, перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів по території України і в міжнародному сполученні, а також надати інші транспортно-експедиторські послуги клієнту за згодою сторін.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що експедитор зобов`язаний, зокрема, за рахунок клієнта організовувати перевезення його вантажів на умовах, погоджених сторонами, а також надати інші послуги клієнтові за погодженням сторін, в тому числі, митне оформлення вантажу. При необхідності для виконання своїх зобов`язань за договором, укладати від свого імені договори з транспортними організаціями, контейнерними лініями, автомобільними перевізниками, складами зберігання та другими організаціями. Документом, що підтверджує наявність та зміст такого договору з транспортними організаціями є транспортний документ коносамент, автомобільна накладна, авіа накладна, залізнична накладна. В узгоджений термін надавати клієнтові інформацію про виконання цього договору і пересилати документацію, пов`язану з перевезенням.

Відповідно до пункту 2.2 Договору експедитор має право, зокрема, за дорученням та за рахунок клієнта здійснювати страхування вантажів клієнта; доручити виконання цього договору третій особі.

Пунктом 4.1.1 Договору передбачено, що перелік послуг, а також вартість послуг експедитора встановлюється за згодою сторін.

Додаткові витрати, пов`язані із будь-якими перевірками вантажу контролюючими державними органами оплачуються по факту надання таких послуг (п. 4.1.2 Договору).

Клієнт оплачує при перевезенні вантажу морським сполучанням в режимі імпорт платежі за послуги з перевезення вантажу та супутні витрати, пов`язані з таким перевезенням (навантаження та/або розвантаження вантажу, агентські, портові збори і т.п., протягом трьох банківських днів з моменту виставлення експедитором рахунку, але до вивозу вантажу з порту; в режимі експорт протягом одного банківського дня від дати виходу вантажу на борту судна з порту навантаження. Оригінал коносамента для отримання вантажу в порту призначення, видається тільки при оплаті клієнтом за рахунком експедитора у повному обсязі; при перевезенні вантажу автомобільним та/або залізничним транспортом оплата здійснюється клієнтом протягом 3 банківських днів з моменту виставлення експедитором рахунку (п. 4.1.3 Договору).

Цього ж дня, ТОВ «Євро Форвардінг» повідомило ТОВ «Модус, ЛТД», що до закінчення воєнного стану не буде вимагати від останнього 100% передоплати фрахту до приходу контейнерів в порт призначення, як узгоджено у п. 4.1.3 Договору від 07.04.2022 та надає відстрочку платежу 14 днів з дати доставки контейнерів в порт призначення (т. 1 а.с. 202).

З метою виконання доручення клієнта на перевезення товару, ТОВ «Євро Форвардінг» залучило ФОП ОСОБА_1 на підставі договору транспортної експедиції від 08.06.2023 № 080620232, яка в свою чергу залучила перевізників ТОВ «МВ Транспорт» (договір від 10.06.2024 № 10/06), ТОВ «Старлайт Лоджистік» (договір від 29.06.2023 № СК2906/1) та ТОВ «Транспортна компанія «Бласко» (договір від 23.08.2023 № 2306/23). Крім того, ТОВ «Старлайт Лоджистік» залучило до перевезення товару позивача ФОП ОСОБА_2 на підставі договору перевезення вантажів автомобільним транспортом № 24-0306/1 від 03.06.2024.

Відповідні договори перевезення надавались позивачем митному органу під час митного оформлення товару, що ним не заперечується.

Отже, перевізником ТОВ «Транспортна компанія Бласко» здійснювалось перевезення товару автомобільним транспортом, про що складено автотранспортні накладні (CMR) від 10.06.2024 № 0650, № 5010, № 5403, № 8398; перевізником ТОВ «Старлайт Лоджистік» здійснювалось перевезення товару за CMR від 10.06.2024 № 5425; перевізником ТОВ «МВ Транспорт» здійснювалось перевезення товару за CMR від 10.06.2024 № 9463; перевізником ФОП ОСОБА_2 здійснювалось перевезення товару за CMR від 10.06.2024 № 9939.

11.06.2024 ТОВ «Євро Форвардінг» виставило TOB «Модус, ЛТД» рахунок на оплату № 7336, за умовами якого сплаті підлягали: морське перевезення вантажу за межами державного кордону України за маршрутом. Qingdao, Китай - Constanta. Румунія. Контейнери: MEDU1765403/MEDU6108398/CAIU30854251MSOU2049463/MSDU2235010 / MEDU5569939 / MSMU3360650 - 1 321 834,42 грн; транспортно-експедиторське обслуговування за межами території України, включаючи НРР, складські послуги - 182 773,07 грн; транспортні послуги по маршруту, м. Констанца, Румунія - кордон України м/п Орлівка. Автомобіль: ВН 8147 КВ/ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 /ВН 6400 ХР ВН 8542 КА/ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 / НОМЕР_5 , НОМЕР_6 / НОМЕР_7 , НОМЕР_8 / НОМЕР_9 , НОМЕР_10 / НОМЕР_11 - 315 000,00 грн; транспортні послуги по маршруту: м/п Орлівка, Україна - м. Київ Україна 735 125,23 грн; транспортно-експедиційне обслуговування на території України включаючи послуги з оформлення документів на території України, експедиторську винагороду 12 824,33 грн (т. 1 а.с. 185).

Також ТОВ «Євро Форвардінг» 11.06.2024 видало TOB «Модус, ЛТД» довідку про транспортно-експедиційні витрати, за якою витрати на перевезення вантажу в контейнерах MEDU1765403, MEDU6108398, CAIU3085425. MSDU2049463. MSDU2235010, MEDU5569939, MSMU3360650 за межами державного кордону України по маршруту Qingdao (China) - Constanta, Румунія - кордон України м/п Орлівка (Україна) складають:

1) на частку вантажу вагою 120 кг по інвойсу 24WM0104-001 від 29.01.2024 в контейнері MSMU3360650 1091,49 грн, а саме;

морське перевезення вантажу за межами державного кордону України, контейнер MSMU3360650 793,42 грн;

транспортно-експедиторське обслуговування за межами території України, включаючи навантажувально-розвантажувальні роботи в порту Констанца (Румунія), та оформлення Т1. контейнер: MSMU3360650 - складає 109,07 грн;

транспортні послуги по маршруту: м. Константа, Румунія - кордон України м/п Орлівка (Україна). Контейнер MSMU3360650, автомобіль ВН 8804 РМ/ НОМЕР_12 189,00 грн;

2) на частку вантажу вагою 188 270 кг по інвойсу 24WM0104-002/003/004/005/006/007/008 від 29.01.2024 1 818 566 грн, 00 коп, а саме:

морське перевезення вантажу за межами державного кордону України, контейнери MEDU1765403, MEDU6108398, CAIU3085425. MSDU2049463. MSDU2235010, MEDU5569939 1 321 091,00 грн;

транспортно-експедиторське обслуговування за межами території України, включаючи навантажувально-розвантажувальні роботи в порту Констанца (Румунія), та оформлення Т1, контейнери: MEDU1765403, MEDU6108398, CAIU3085425. MSDU2049463. MSDU2235010, MEDU5569939 - складає 182 664,00 грн;

транспортні послуги по маршруту: м. Константа, Румунія - кордон України м/п Орлівка (Україна). Автомобілі ВН 8147 КВ/ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 /ВН 6400 ХР ВН 8542 КА/ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 / НОМЕР_5 , НОМЕР_6 / НОМЕР_7 , НОМЕР_8 / НОМЕР_9 314 811,00 грн (т. 1 а.с. 180-181).

Транспортні витрати, зазначені в довідці про транспортно-експедиційні витрати та рахунку-фактурі до митної території України (як морське так і наземне транспортування товару) додані до митної вартості товару.

Отже, надані документи підтверджують вартість перевезення товару та не містять розбіжностей, які необхідно було б усувати.

За умови надання таких документів у митного органу є можливість ідентифікувати належність транспортних витрат по доставці товару для підтвердження складової митної вартості товару.

Не надання декларантом лише документів, що підтверджують договірні відносини між перевізниками та експедитором не є достатньою та беззаперечною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

При цьому, колегія суддів зауважує, що договори перевезення, укладені експедитором з третіми особами надавались до митного оформлення, обґрунтувань щодо правомірного їх неврахування під час перевірки правильності визначення декларантом митної вартості товару відповідачем не зазначено.

Щодо розбіжностей у відправнику та одержувачі товару, зазначеному у коносаменті від 11.02.2024 даним, зазначеним в графі 2 та 8 митної декларації.

Так, у спірному рішенні, Київська митниця зазначає, що в документі під кодом «0704» від 11.02.2024 № MEDUEP618113 в графі «відправник» зазначено «Guangzhou Не Qi Tong Trade Co LTD», в графі «вантажоотримувач» - «Euro Forwarding LLC», що не відповідає даним, зазначеним в графі 2 та 8 МД а саме відсутня інформація про ТОВ "Модус, ЛТД".

Водночас, як пояснив позивач митному органу під час митних консультацій так і в суді коносамент від 11.02.2024 № MEDUEP618113 є лінійним (bill of lading for ocean transport or multimodal transport).

Колегія суддів вказує, що при оформлені морського перевезення вантажу оформлюється одночасно два типи коносаментів: лінійний коносамент (Master bill of loading) та домашній коносамент (House bill of loading). Лінійний коносамент видається морським перевізником і підписується капітаном (або лінійним агентом, представником судноплавної компанії) та передається експедитору/агенту. Лінійний коносамент підтверджує замовлення/бронювання певного вантажомісця на судні (згідно ваги вантажу, типу контейнеру та інше) для перевезення до конкретного порту. Домашній коносамент видається вже безпосередньо експедитором зі вказівкою даних про фактичних відправника та отримувача вантажу.

У лінійному коносаменті від 11.02.2024 № MEDUEP618113 вантажовідправником указано Guangzhou Не Qi Tong Trade Co LTD, а вантажоодержувачем Euro Forwarding LLC.

В свою чергу, до митного оформлення надався також і домашній коносамент від 11.02.2024 № МЕ (bill of lading), в якому відправником товару є Jiangsu Yaret International Trade CO., LTD, а отримувачем - ТОВ «Модус, ЛТД», що відповідає відомостям у митній декларації.

Щодо висновків митного органу, з якими погодився суд першої інстанції про неврахування декларантом витрат на зберігання товару в порту призначення.

Як зазначає Київська митниця, відповідно до даних searates.com контейнери прибули до порту призначення Константа 26.04.24, а згідно з товаротранспортними накладними (CMR) відправка товару автомобільним транспортом здійснена 10.06.2024. Таким чином у митного органу є сумнів щодо не врахування ТОВ «Модус, ЛТД» витрат щодо зберігання товару в порту призначення.

З цього приводу, позивач як митному органу так і суду першої інстанції надав лист експедитора ТОВ «Євро Форвардінг» від 18.06.2024, в якому повідомлялось, що у зв`язку з великою завантаженістю європейських портів транзитними вантажами в Україну, офіси судноплавних ліній виставляють додаткові витрати за зберігання та наднормативне використання обладнання в термін від 7 до 30 днів з дати вивезення контейнерів з порту призначення. У зв`язку з цим, експедитор мав можливість перевиставити рахунки за додаткові витрати, такі як зберігання, лише після отримання рахунку від судноплавної лінії або від його агента в порту призначення. Також, експедитор повідомив, що ним запитано рахунки за зберігання контейнерів за к/с mbl MEDUEP618113 у румунського агента, який взаємодіє з судноплавною лінією MSC у Румунії, і він зможе перевиставити їх на компанію Модус ЛТД лише 19.06.2024.

19.06.2024 ТОВ «Євро Форвардінг» надало ТОВ «Модус, ЛТД» рахунки на оплату № 7665 від 19.06.2024, № 7663 від 19.06.2024, за якими позивач сплатив усі транспортні витрати, про що свідчать платіжні інструкції.

Колегія суддів зазначає, що на час подання митної декларації та проходження вантажем митних процедур позивачем не було понесено додаткових витрат на зберігання товару в порту призначення, а отже ТОВ «Модус, ЛТД» не мало правових підстав для пред`явлення відповідних документів на їх оплату.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що ТОВ "Модус, ЛТД" не намагалося вчинити дій, які спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інших протиправних дій, які спрямовані на ухилення від сплати митних платежів та подало митну декларацію згідно документів, які були в наявності.

В подальшому, позивач сплатив додаткові витрати на демередж та зберігання вантажу та надав додаткові документи на підтвердження зазначених обставин митному органу.

В свою чергу, судом першої інстанції не враховано, що контактна ціна зазначена у митній декларації вірно, адже, відповідно до специфікації №55 від 29 січня 2024 року до Контракту, інвойсу № 24WM0104-002/003/004/005/006/007/008 від 29.01.2024 та експортної декларації 00025262 Jiangsu Yaret International Trade CO., LTD (Китай) постачає ТОВ «Модус, ЛТД» товар на загальну суму 358 036,41 доларів США.

Посилання суду першої інстанції на ст. 13 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» та висновки щодо не включення позивачем до митної вартості товару витрат на страхування вантажу та відповідальності експедитора колегія суддів вважає помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" експедитор здійснює страхування вантажу та своєї відповідальності згідно із законом та договором транспортного експедирування.

Це означає, що обов`язок експедитора щодо страхування вантажу та/або своєї відповідальності визначається умовами конкретного договору між експедитором та клієнтом.

За умовами договору від 07.04.2022 № 070422 експедитор має право, зокрема, за дорученням та за рахунок клієнта здійснювати страхування вантажів клієнта.

Як вказує позивач, ним не надавались доручення ТОВ «Євро Форвардінг» по страхуванню вантажу. Відсутність страхування вантажу також підтверджується і довідкою про транспортно-експедиційні витрати від 11.06.2024.

Натомість, витрати на транспортно-експедиторське обслуговування зазначені у рахунку на оплату від 11.06.2024 та включені позивачем до митної вартості товару.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів, оцінивши під час розгляду справи документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товару, дійшла висновку, що подані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Крім того, колегія суддів зауважує, що спірне рішення про коригування митної вартості не містить обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованих митним органом та фактів, які вплинули на таке коригування, зокрема, пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки.

Відповідач обмежився лише посиланням на номер та дату митної декларації, яка була взята за основу для коригування митної вартості оцінюваних товарів, не навівши при цьому жодних пояснень зроблених коригувань, зокрема, не зазначив митна вартість якого товару (назва, характеристики) бралася за основу, торгову марку, фактурну вартість, країну експорту цього товару в Україну, виробника, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.

Водночас, Верховний Суд у постановах від 9 вересня 2020 року (справа №400/3133/18), від 8 лютого 2019 року (справа № 825/648/17) вказував, що Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, передбачають, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити, окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів зазначає, що Митниця не надала належних доказів на підтвердження обставин, що позивачем у митній декларації було зазначено не всі складові числового значення задекларованої митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

Відповідач також не навів і переконливих аргументів, що надані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар, та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не довів наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням другорядного (резервного) методу визначення митної вартості.

Враховуючи викладене, спірне рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів прийнято відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для їх прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Як наслідок, підлягає скасуванню і спірна картка відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, прийнята відповідачем на підставі рішення про коригування митної вартості.

Натомість, суд першої інстанції не надав оцінку наданим позивачем доказам, не повно дослідив обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права, у зв`язку з чим помилково дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Щодо розподілу витрат зі сплати судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд ухвалить нове рішення, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Колегія суддів зазначає, що ТОВ «Модус, ЛТД» понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 6 056,00 грн та апеляційної скарги 9 084,00 грн., що підтверджується відповідними платіжними інструкціями.

Враховуючи, що апеляційна скарга судом задоволена, відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 15 140,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Модус ЛТД» - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 по справі № 520/24809/24 - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Модус ЛТД» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA100100/2024/000029/2 від 19.06.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100100/2024/000621.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці (, б. Вацлава Гавела, 8А, м. Київ, 03124) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Модус ЛТД» (, пр. Героїв Харкова, 144, м. Харків, 61082) витрати зі сплати судового збору у розмірі 15 140,00 грн (п`ятнадцять тисяч сто сорок гривень 00 копійок).

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді О.В. Присяжнюк А.О. Бегунц