Справа № 640/25109/21
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2021 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі відповідач), в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у відношенні до позивача ОСОБА_1 щодо не перерахунку та невиплати разової щорічної допомоги до 5 травня за 2021 рік, виходячи з розміру восьми мінімальних пенсій за віком, передбаченої ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (у редакції Закону від 25 грудня 1998 року), з урахуванням виплачених коштів;
- зобов`язати відповідача Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) перерахувати та виплатити позивачу ОСОБА_1 разову щорічну допомогу до 5 травня за 2021 рік, виходячи з розміру восьми мінімальних пенсій за віком, передбаченої ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (у редакції Закону від 25 грудня 1998 року), з урахуванням виплачених коштів.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність бездіяльності відповідача щодо виплати позивачу щорічної допомоги в належному розмірі, як особі з інвалідністю ІІ групи.
13 вересня 2021 року до Окружного адміністративного суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення. Позивач зазначає, що не може надати копію посвідчення ветерана війни, натомість є інвалідом війни ІІ групи згідно довідки.
28 вересня 2021 року до Окружного адміністративного суду міста Києва від представника відповідача надійшов відзив. Вказує, що не є належним відповідачем у цій справі.
06 грудня 2021 року до Окружного адміністративного суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення, ідентичні раніше наданим.
В зв`язку з реалізацією положень Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» дана адміністративна справа 07 лютого 2025 року надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року прийнято справу до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження). Також залучено другого відповідача у справі - Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.
19 лютого 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано клопотання про долучення доказів, яке надійшло від відповідача-2 в підсистемі «Електронний Суд». До заяви додано витребувані судом документи.
25 лютого 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від відповідача-1 надійшов лист, в якому відповідач-1 зазначає про те, що не є належним відповідачем у справі.
У відповідності до ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.07.2020 року №24 позивач є особою з інвалідністю внаслідок війни 2 групи і має право на пільги, встановлені для ветеранів війни-інвалідів війни.
Згідно листа відповідача-2 від 18.02.2025 року №044/78-08 позивачу за 2021 рік виплачено грошову допомогу до 5 травня у розмірі 3906,00, виплата здійснена 22.04.2021 року.
Вважаючи протиправним проведення виплати до 5 травня в неналежному розмірі, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зазначає наступне.
Нормативно-правове регулювання наводиться в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-XII (далі Закон №3551-XII) учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Згідно зі ст. 13 Закону №3551-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) щорічно до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.
Водночас, відповідна норма ст. 13 Закону №3551-XII викладена в такій редакції відповідно до пп. «б» пп. 1 п. 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 28.12.2007 року №107-VI (далі Закон №107-VI). Це нормативне положення Закону №107-VI визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними), Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10рп/2008.
Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні
Застосовуючи вищевикладені нормативні положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.
Суд констатує, що застосуванню підлягає відповідна норма ст. 13 Закону №3551-XII в редакції, що діяла до набрання чинності Законом №107-VI, тобто відповідно до положення пп. 1 п. І Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року №367-XIV, якою визначено наступний зміст: щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.
У зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 у справі 1-247/2018(3393/18) та визнанням таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окремого положення пункту 26 розділу VI „Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, стаття 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" діяла та мала застосовуватись у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998.
З 27.02.2020 року розмір разової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році підлягає нарахуванню і виплаті органом, уповноваженим здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня (Управління соціального захисту населення за місцем проживання особи та/або Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат) у розмірі, визначеному статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29.09.2020 року у зразковій справі №440/2722/20.
Отже в задоволенні позовних вимог до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) належить відмовити.
За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, саме до відповідача - Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, яким порушено права позивача. Суд зазначає, що задовольняє частково позовні вимоги за змістом, однак приводить їх у відповідність до вимог законодавства та у спосіб, що забезпечить ефективний захист прав позивача.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік як інваліду війни ІІ групи не в повному обсязі.
Зобов`язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік як інваліду війни ІІ групи у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювався.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 цього Кодексу.

Суддя Н.В. Боженко