Справа № 640/14186/22
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року Справа№640/14186/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

В провадженні Донецького окружного адміністративного суду (також далі - суд), перебуває позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» (далі - позивач) до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач), у якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві як територіального органу (відокремленого підрозділу) Державної податкової служби України, які полягали у відмові в підготовці у строк, передбачений чинним законодавством України, висновку про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» з державного бюджету України надміру сплачених грошових зобов`язань та пені з податку на додану вартість у сумі 67 026,22 грн. відповідно до заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» про повернення з державного бюджету України помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені за вих. 2102/22-01 від 21 лютого 2022 року (вх. №25938/6 від 02 травня 2022 року за даними Головного управління ДПС у м. Києві);

- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві підготувати висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» з державного бюджету України надміру сплачених грошових зобов`язань та пені з податку па додану вартість у сумі 67 026,22 грн. відповідно до заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» про повернення з державного бюджету України помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені за вих. 2102/22-01 від 21 лютого 2022 року (вх. №25938/6 від 02 травня 2022 року за даними Головного управління ДПС у м. Києві).

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно відмовлено у формуванні подання до органу Державної казначейської служби України для повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на доданк вартість та пені у розмірі 67 026,22 грн. За твердженням представника позивача, платником податків дотримано необхідні умови для повернення надміру сплаченого податку, зокрема, відповідна заява подана в межах строку, податкове зобов`язання є неузгодженим.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 серпня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом адвоката Божка Андрія Володимировича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» до Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін).

За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, на виконання вимог Закону України від 16 липня 2024 року №3863-IX, дана справа передана на розгляд та вирішення Донецькому окружному адміністративному суду.

20 березня 2025 року проведений автоматизований розподіл судової справи між суддями Донецького окружного адміністративного суду, за результатами якого адміністративна справа №640/14186/22 передана на розгляд судді Молочній І. С.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року прийнято до провадження адміністративну справу №640/14186/22 за позовом адвоката Божка Андрія Володимировича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» до Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Представником відповідача подано відзив про невизнання позову. Підставою заперечень зазначено, що станом на 02.05.2022 в інтегрованій картці ТОВ "Текссол-С" обліковувалась переплата з податку на додану вартість у розмірі 499 672,32 грн. Зазначена переплата виникла та обліковувалась в ІКП в хронологічному порядку відповідно до Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 № 5 (далі Наказ № 5) за рахунок: надходжень до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ (далі СЕА ПДВ) в погашення нарахованої платником суми податку до сплати (349 919,87 грн.); проведення в ІКП судової ухвали №826/19539/16 по податкових повiдомленнях- рiшеннях (форма «Ш») №, № від 21.07.2016 (149 752,45 грн.). За результатами аналізу інформаційного ресурсу ДПС встановлено, що станом на 01.07.2022 на рахунку в СЕА ПДВ обліковувалась заборгованість в розмірі 104 773,14 грн.: нарахована сума ПДВ до сплати ТОВ «ТЕКСОЛ С» по податкових деклараціях по ПДВ :- за травень 2022 року (№ від 19.07.2022) в розмірі 1 320 627 грн.; - за червень 2022 року (№ від 19.07.2022) в розмірі 940 530,00 грн.; за період з 01.07.2022 по 21.07.2022 на рахунок в СЕА ПДВ сплачено кошти в розмірі 791 500,00 грн., які перераховано до бюджету в часткове погашення задекларованих податкових зобов`язань по податковій декларації по ПДВ за травень 2022 року. Таким чином, заборгованість в розмірі 104 773,14 грн. частково погашено за рахунок переплати з податку на додану вартість в розмірі 499 672,32 грн. Сума надміру сплачених грошових зобов`язань що обліковувалась в ІКП ТОВ «ТЕКСОЛ- С» по ПДВ в розмірі 499 672,32 грн. відповідно до Наказу № 5 була зарахована до бюджету в погашення задекларованих податкових зобов`язань по податковій декларації по ПДВ за травень 2022 року та частково по податковій декларації за червень 2022 року.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Текссол-С», ідентифікаційний код юридичної особи 35892372, за місцезнаходженням: вул. Молодогвардійська, 22, м. Київ, 03151, Україна, є платником податку на додану вартість, індивідуальний податковий номер 85.

28 липня 2017 року позивач отримав від Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Податкове повідомлення-рішення № від 26 липня 2017 року.

07 серпня 2017 року Позивач, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою, в якій, зокрема, просив визнати протиправним та скасувати ППР, на підставі якої суд відкрив провадження в адміністративній справі №826/9920/17.

25 жовтня 2018 року рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва в справі № 826/9920/17, зокрема, визнав протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, які полягали в неприйнятті договору про визнання електронних документів № від 22 березня 2017 року між позивачем та Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби, а в іншій частіші (щодо визнання протиправним та скасування ППР) позов залишив без задоволення.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суд від 18.03.2019 № 826/9920/17, зокрема, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва залишено без змін.

21 березня 2019 року позивач отримав від Головного управління ДФС у м. Києві податкову вимогу №87899-17 від 19 лютого 2019 року, в якій було визначено суму податкового боргу позивача в розмірі 64 876,24 грн., тобто суму грошового зобов`язання позивача, раніше визначеного Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби у ППР.

26.03.2019 позивач у силу приписів пункту 57.3 статті 57 ПК України, в рахунок погашення вищезазначених узгоджених грошових зобов`язань сплатив 64 876,24 грн, відповідно до платіжного доручення №5693 від 26 березня 2019 року та нараховану пеню в розмірі 2 149,98 грн. відповідно до платіжного доручення №5695 від 29 березня 2019 року.

Постановою Верховного Суду від 16.09.2021 в адміністративній справі №826/9920/17 касаційну скаргу позивача задоволено частково, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2019 скасовано у частині відмови в задоволені позову про визнання протиправним та скасування ППР, направивши справу в цій частині на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

04.10.2021 ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва справу № 826/9920/17 прийнято справу до свого провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні).

06 квітня 2022 року позивач подав до Головного управління ДПС у м. Києві заяву, у якій просив підготувати у строк, передбачений чинним законодавством України, висновок про повернення з державного бюджету України помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені Позивачу в сумі 67 026,22 грн. на поточний рахунок Позивача.

06 червня 2022 року позивач отримав від відповідача рішення №31060/6/26-15-20-09-07 від 01 червня 2022 року, яким відповідач повідомив позивачу про відсутність підстав для повернення йому переплати з податку на додану вартість у розмірі 67 026,22 грн. з бюджетного рахунку.

15 червня 2022 року позивач, подав до Державної податкової служби України скаргу позивача на письмове повідомлення за вих. №1406/22-03 від 14 червня 2022 року.

28 липня 2022 року позивач отримав від ДПС України її рішення про результати розгляду скарги №7935/6/99-00-06-01-02-06 від 26 липня 2022 року (надалі - «Рішення»), яким ДПС України залишила скаргу позивача без задоволення, а письмове повідомлення відповідача без змін, мотивуючи це тим, що відповідно до відомостей ITC «Податковий блок» відсутні відомості стосовно виключення з обліку сум грошових зобов`язань за ППР відповідно до постанови Верховного Суду.

Вважаючи протиправною відмову Головного управління ДФС у м. Києві у наданні до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві висновку про повернення надміру сплачених авансових внесків з податку на прибуток, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями, чинними на час виникнення спірних відносин, далі ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 ПК України надміру сплачені грошові зобов`язання суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Підпунктом 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 ПК України встановлено, що платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно зі статтею 43 ПК України:

- помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу (пункт 43.1);

- у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або на єдиний рахунок або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків (пункт 43.2);

- обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (пункт 43.3);

- платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку (пункт 43.4);

- контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету (пункт 43.5).

Як уже зазначалось, ТОВ "Текссол-С" звернулось з заявою від 06.04.2022 до ГУ ДПС у м. Києві, в якій просило перерахувати суму переплати з податку на прибуток в розмірі 67 026,22 грн. на поточний рахунок товариства, в задоволенні якої було відмовлено.

У відзиві та під час судового розгляду справи представником відповідача визнано обставину облікування за позивачем переплати з податку прибуток в розмірі 499 672,32 грн. (станом на 02.05.2022) та наявність податкового боргу в розмірі 104 773,14 грн. (станом на 01.07.2022).

Судом установлено, що ГУ ДПС у м. Києві листом від 01.06.2022 № 31060/6/26-15-20-09-07 відмовило позивачу в поверненні надміру сплачених коштів з податку на прибуток, посилаючись на п. 43.4-1 статті 43 Податкового кодексу України.

На думку суду, така відмова є протиправною, оскільки на момент вирішення питання про наявність підстав для повернення надміру сплаченого податку відповідачем не доведено наявності у позивача податкового боргу, а зобов`язання за ППР від 26.07.2017 № були неузгодженими.

За змістом абзацу четвертого пункту 56.18 статті 56 ПК України, у разі звернення платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Під час судового розгляду встановлено, що постановою Верховного Суду від 16.09.2021 адміністративну справу №826/9920/17 в частині відмови в задоволені позову про визнання протиправним та скасування ППР, направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва, а ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.10.2021 справу № 826/9920/17 прийнято до свого провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні).

Отже, станом на час звернення ТОВ "Текссол-С" до ГУ ДПС у м. Києві з заявою від 06.04.2022 про повернення надміру сплаченого податку, грошові зобов`язання визначені податковим повідомленням-рішенням від 26.07.2017 № було неузгодженим. Ця обставина представником відповідача у відзиві не заперечувалась.

За змістом статті 43 ПК України, умовами для повернення надміру сплачених податків є дотримання строку звернення з відповідною заявою, відсутність податкового боргу. Судом установлено дотримання позивачем 1095-денного строку, відсутність податкового боргу та визнання відповідачем обставини надміру сплаченого податку на прибуток у розмірі 67 026,22 грн.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо наявності в ТОВ "Текссол-С" переплати з податку на додану вартість у розмірі 67 026,22 грн., подання платником податку заяви про повернення надміру сплаченого податку в межах 1095-денного строку, відсутність податкового боргу як станом на час подання і розгляду заяви (01.06.2022), суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо протиправної бездіяльності з ненадання до органу Державної казначейської служби України висновку про повернення ТОВ "Текссол-С" надміру сплачених авансових внесків з податку на прибуток на загальну суму 67 026,22 грн. та наявність підстав для зобов`язання ГУ ДПС у м. Києві підготувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві висновок про повернення надміру сплачених авансових внесків з податку на прибуток на суму 67 026,22 грн. на поточний рахунок ТОВ "Текссол-С".

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до платіжного доручення №6828 від 26 серпня 2022 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 2481,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 2481,00 грн.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 72-77, 90, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» (місцезнаходження: вул. Молодогвардійська, буд. 22, м. Київ, 03151; ) до Головного управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: вул. Шолуденка, буд. 33/19, м. Київ, 04116; код ЄДРПОУ ВП 44116011) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління ДПС у м. Києві №31060/6/26-15-20-09-07 від 01.06.2022, Товариству з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» в підготовці у строк, передбачений чинним законодавством України, висновку про повернення з державного бюджету України надміру сплачених грошових зобов`язань та пені з податку на додану вартість у сумі 67026,22 грн.

Зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві підготувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві висновок про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань та пені з податку на додану вартість на суму 67026 (шістдесят сім тисяч двадцять шість) грн. 22 коп. на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Текссол-С" (поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в Акціонерному товаристві Комерційному банку «ПриватБанк», МФО 305299, напрям перерахування коштів - для повернення платнику податків на поточний рахунок платника податків в уст; нові банку.).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» сплачений ним судовий збір у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 26 травня 2025 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.С. Молочна