Справа № 200/1563/25
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про продовження розгляду справи

26 травня 2025 року Справа №200/1563/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Череповський Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

04.03.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якій просить суд:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 18.02.2023 по 29.10.2024 грошового забезпечення, у тому числі додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 року № 704;

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення, у тому числі додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), за період з 18.02.2023 по 29.10.2024 з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, з урахуванням виплачених сум;

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2023 та 2024 з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про державний бюджет України на 2023 рік, який складав 2 684,00 грн. та встановленого Законом України Про державний бюджет України на 2024 рік, який складав 3 028,00 грн., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 із урахуванням процентної надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військове звання;

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2023 та 2024 з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про державний бюджет України на 2023 рік, який складав 2 684,00 грн. та встановленого Законом України Про державний бюджет України на 2024 рік, який складав 3 028,00 грн. на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 із урахуванням процентної надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військове звання з урахуванням раніше виплачених сум;

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 суми одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про державний бюджет України на 2024 рік, який складав 3 028,00 грн, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 із урахуванням процентної надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військове звання та з урахуванням індексації, яку позивач отримував під час проходження служби;

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з служби в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про державний бюджет України на 2024 рік, який складав 3 028,00 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 із урахуванням процентної надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військове звання з урахуванням раніше виплачених сум;

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 суми грошової компенсації за невикористані дні відпустки в кількості 25 календарних днів за 2023 та 30 календарних днів за 2024, а також за невикористані дні додаткової відпустки в кількості 14 діб за 2024 виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з службу 29.10.2024, з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про державний бюджет України на 2024 рік, який складав 3 028,00 грн, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 із урахуванням процентної надбавки за вислугу років, та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військове звання;

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні відпустки в кількості 25 календарних днів за 2023 та 30 календарних днів за 2024, а також за невикористані дні додаткової відпустки в кількості 14 діб за 2024 виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з службу 29.10.2024, з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про державний бюджет України на 2024 рік, який складав 3 028,00 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 із урахуванням процентної надбавки за вислугу років, та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 09.05.2025 року позовну заяву було залишено без руху.

На виконання вказаної ухвали представником позивача було надано заяву про поновлення строку звернення до суду. В обгрунтування вказаної заяви зокрема було зазначено, що відповідно до частин першої та другої статті 233 КЗпП України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) вказано, що "працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого загального суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. У спірному випадку позивач звернувся з цим позовом до суду про нарахування та виплату грошового забезпечення за період з 18.02.2023 по 29.10.2024. Прошу суд, звернути увагу, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни. Відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 10.03.2025 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності. Позивачу протипоказані психічно-емоціональні навантаження.

Позивач звернувся за кваліфікованою юридичною допомогою 17.01.2025, представником позивача направлено адвокатські запити щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення, зокрема, у якому розмірі визначено посадовий оклад та окладу за військовим (спеціальним) званням за період з 18.02.2023 по 29.10.2024. Листом від 21.01.2025 відповідач надав картки особового рахунку працівника за 2023 та 2024 роки, які свідчать, що в період проходження служби, розмір посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням позивача визначався шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р. (1762 гривні) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14. Прошу врахувати, що до моменту отримання відповіді від 21.01.2025, позивач не знав та не міг знати про неврахування прожиткового мінімуму встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року при нарахуванні грошового забезпечення, адже покладався на виконання саме Державою обов`язку з їх нарахування. Протилежне суперечило б принципу юридичної визначеності та належного урядування. Той факт, що виплата грошового забезпечення є щомісячним платежем не доводить, що позивач міг знати про порушення своїх прав. Адже, неврахування розміру прожиткового мінімуму встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року в принципі не здійснювалась, а тому позивач без надання фахової юридичної допомоги не міг здогадатись, що грошове забезпечення нараховано не у повному обсязі.

Розглянувши вказане клопотання суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями частини 1 статті 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Положення КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання щодо поновлення процесуального строку для подання позову до адміністративного суду, який було пропущено. Ці причини визначаються у кожному конкретному випадку, з огляду на конкретні обставини справи.

На підставі статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі "Delcourt v. Belgium" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі "Bellet v. France" ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

В той же час, рішенням ЄСПЛ у справі "Іліан проти Туреччини" визначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, як зазначає ЄСПЛ у багатьох справах, основною складовою права на суд є право на доступу до суду, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

З огляду на вищевказані норми, враховуючи практику ЄСПЛ, наведені у заяві доводи позивача та надані позивачем докази, суд вважає за можливе визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом та поновити його.

Частиною 13, 14 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне продовжити розгляд справи у зв`язку з усуненням позивачем підстав залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовом та поновити пропущений ним строк звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Продовжити розгляд справи №200/1563/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса сторінки http://court.gov.ua/).

Суддя Є.В. Череповський