Справа № 300/3562/25
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"26" травня 2025 р. Справа № 300/3562/25
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Микитюк Р.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії
В С Т А Н О В И В:
Представник ОСОБА_1 , 21.05.2025 через систему "Електронний суд" звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.
Приписами пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Відповідно до частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Приписами частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язана із захистом Вітчизни. У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Статтею 2 Закону України Про оплату праці передбачено, що до структури заробітної плати віднесено основну та додаткову заробітну плату, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.
Із змісту адміністративного позову слідує, що представник позивача просить суд, визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу за період з грудня 2023 року по грудень 2024 року включно, додаткової винагороди у сумі 30 000 гривень у відповідності до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 та відповідно до наказу "Про затвердження особливостей виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України", затвердженого Міністерством внутрішніх справ України від 01.09.2023 №729 та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу за період з грудня 2023 року по грудень 2024 року включно, додаткову винагороду у сумі 30 000 гривень у відповідності до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 та відповідно до наказу "Про затвердження особливостей виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України", затвердженого Міністерством внутрішніх справ України від 01.09.2023 №729.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що згідно довідки №227 від 06.03.2025 являється військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України. З наданої особової картки позивача за 2023-2024 рік вбачається неповне нарахування та виплата додаткової грошової винагороди збільшеної до 30 000 грн за виконання обов`язків згідно з посадою, на яку його призначено на підставі наказів командування. Звертає увагу на те, що у 2023 році жодної додаткової винагороди не отримав, що є неправомірним. Вважає таку бездіяльність відповідача щодо невиплати додаткової винагороди неправомірною.
Суд зазначає, що предметом спору в цій справі є порядок обчислення розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, із яких позивачу нараховувалося та виплачувалося грошове забезпечення.
Грошове забезпечення виплачувалося позивачу щомісячно, а тому про ймовірне порушення свого права за грудень 2023 року позивач повинен був дізнатися при отриманні грошового забезпечення за вказаний місяць.
Надалі, позивач був обізнаний кожного місяця (січень - грудень 2024 року), в якому, на його переконання невірно обчислено розмір посадового окладу та окладу за військовим званням, за кожний попередній місяць окремо.
Відповідно до частин 1, 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (далі також - КЗпП України) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
Отже, строк звернення до суду із позовом, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
Суд зазначає, що предметом спору у цій справі є нарахування та виплата додаткової винагороди за період з грудня 2023 року по грудень 2024 відповідно до Постанови №168 та відповідно до наказу "Про затвердження особливостей виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України", затвердженого Міністерством внутрішніх справ України від 01.09.2023 №729.
До суду із цим позовом позивач звернувся 21.05.2025.
Таким чином, із змісту позовної заяви слідує, що позивачем пропущено тримісячний строк звернення до суду із вказаним позовом. При цьому, зазначені представником позивача у клопотанні про поновлення строку звернення до суду обставини, суд вважає неповажними.
Частинами 1, 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Таким чином, позовна заява не відповідає вимогам, визначеним статями 160 Кодексу адміністративного судочинства України.
За змістом частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
На підставі наведеного, керуючись статтями 122, 123, 160, 161,169, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.
Надати позивачу з дня вручення цієї ухвали десятиденний строк для усунення вказаних недоліків шляхом зазначення поважних підстав для поновлення строку звернення до суду з даним позовом, ніж ті, які були зазначені ним у клопотанні про поновлення строку звернення до суду та роз`яснити, що в разі не усунення недоліків у визначений строк позовна заява буде повернена.
Представнику позивача ухвалу надіслати через підсистему "Електронний суд".
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.