Справа № 320/20777/24
Суддя: Жукова Є.О.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року м. Київ справа №320/20777/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жукової Є.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві,

третя особа - Головне управління Державної казначейської служби у м. Києві,

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просить суд:

визнати протиправними дії Головного Управління ДПС у м. Києві щодо неповернення ОСОБА_1 помилково сплачених сум грошових коштів з податку, отриманого від продажу нерухомого майна 5% у розмірі 271 850 грн та військового збору у розмірі 81 555 грн;

зобов`язати Головне Управління ДПС у м. Києві сформувати та видати ОСОБА_1 подання до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про повернення ОСОБА_1 271 850 грн помилково сплаченого податку на доходи фізичних осіб та 81 555 грн помилково сплаченого військового збору з операції купівлі-продажу земельної ділянки та будинку від 14 травня 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на вимогу нотаріуса, що здійснював посвідчення правочинів купівлі-продажу нерухомого майна, нею помилково сплачено податок у розмірі 5% від продажу нерухомого майна з продажу земельної ділянки та садового будинку 271 850 гривень та військового збору у розмірі 81 555 гривень. Неодноразові звернення до відповідача не призвели до повернення помилково сплаченого податку та військового збору. Просить суд задовольнити позов.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2024 позовна заява розподілена судді Жуковій Є.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.05.2024 відкрито провадження у справі №320/20777/24, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та витребуваних документів.

Відповідно до довідок про доставку електронного листа, документ в електронному вигляді «Ухвала про відкриття спрощеного провадження без проведення судового засідання» від 16.05.2024 у справі №320/20777/24 доставлено до електронного кабінету Гаджук О.С. та ГУ ДПС у м. Києві 17.05.2024.

11 червня 2024 року до відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Київського окружного адміністративного суду від ГУ ДПС в м. Києві надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідач із позовом не погоджується та вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Так, відповідач зазначає, що за результатами розгляду заяв 16.03.2023 № 26527/6 та № 26526/6 про повернення помилково сплачених 14.05.2021 коштів по податку на доходи фізичних осіб у сумі 234 000 грн та військового збору у сумі 70 200 грн з отриманого доходу від продажу 14.05.2021 садового будинку на суму 4 680 000 грн, Головним управлінням ДПС у м. Києві надіслано відповідь листом від 13.04.2023 № 29910/6/2о-15-24-01-18-10, в якому зазначено наступне. Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на всій території України запроваджено воєнний стан. У зв`язку із запровадженням на всій території України воєнного стану, Держава податкова служба України та її територіальні органи тимчасово призупинили надання відповідей на звернення підприємств, установ та організацій, звернення громадян, звернення платників податків по наданню індивідуальних податкових консультацій, запити на інформацію, що не стосуються правового режиму воєнного стану, військової діяльності, надання медичної допомоги, евакуації, тощо.

Це зумовлено підпунктом 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, відповідно до якого для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу України. Такі зміни до Кодексу були внесені Законом України від 23 березня 2022 року № 2118-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану». Отже, дії контролюючого органу не є відмовою в розгляді заяв про повернення коштів, а спрямовані виключно на приведення існуючих правовідносин у відповідність до вимог чинного законодавства.

Листом Головного управління ДПС у м. Києві від 13.04.2023 № 29911/6/26-15-24-01-18-10 позивача повідомлено, що відсутні законодавчі підстави для повернення помилково сплачені коштів з податку з доходів фізичних осіб від продажу нерухомого майна 5% у розмірі 37 850грн. та з військового збору від продажу нерухомого майна 1,5% у розмірі 11 355 грн, що сплачені за продаж земельної ділянки. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Позивач правом на надання відповіді на відзиви відповідно до статті 163 КАС України не скористався.

З метою додержання розумного строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд визнав за можливе розгляд справи здійснювати за наявними матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2021 року між ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_2 ) та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу садового будинку номер АДРЕСА_1 . Відповідно до пункту 1.2 вказаного договору будинок, розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0602 га за кадастровим номером :91:422:0173, яка відчужується одночасно окремим договором.

Крім того, 14 травня 2021 року між позивачкою та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,0602 га, за кадастровим номером :91:422:0173, розташованої по АДРЕСА_1 .

14 травня 2021 року під час нотаріального посвідчення вказаних правочинів ОСОБА_1 на вимогу нотаріуса, що здійснював посвідчення зазначених вище правочинів, помилково було сплачено військовий збір з продажу земельної ділянки та садового будинку в розмірі 81 555 грн, що підтверджується копіями меморіальних ордерів № МВ 21373386 та № МВ21372128 від 14.05.2021.

Також, на вимогу нотаріуса, що здійснював посвідчення зазначених вище правочинів, ОСОБА_1 помилково сплачено податок у розмірі 5% від продажу нерухомого майна з продажу земельної ділянки та садового будинку в розмірі 271 850 грн, що підтверджується копіями меморіальних ордерів № МВ 21374310 та № МВ 21368599 від 14.05.2021.

19 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління ДПС у м. Києві із заявами за вх. №№ 56402/6, 56403/6, 56404/6, 56425/6 про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових коштів.

Головним управлінням ДПС у м. Києві за результатами розгляду заяв надіслано лист від 26.05.2021 №53710/6/26-15-24-16-10 та запропоновано надати документи, підтверджуючі факт помилково (надміру) сплачених грошових коштів (а саме договір купівлі-продажу тощо) разом із заявою, відповідно до статті 43 ПК України.

16 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління ДПС у м. Києві із заявою про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових коштів по податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору, в якій просила повернути помилково сплачені кошти податку з доходів фізичних осіб від продажу нерухомого майна 5% у розмірі 234 000 грн.

16 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління ДПС у м. Києві із заявою про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових коштів по податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору, в якій просила повернути помилково сплачені кошти з військового збору від продажу нерухомого майна 1,5% у розмірі 70 200 грн.

16 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління ДПС у м. Києві із заявою про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових коштів по податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору, в якій просила повернути помилково сплачені кошти податку з доходів фізичних осіб від продажу нерухомого майна 5% у розмірі 37 850 грн.

16 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління ДПС у м. Києві із заявою про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових коштів по податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору, в якій просила повернути помилково сплачені кошти з військового збору від продажу нерухомого майна 1,5% у розмірі 11 355 грн.

Листом Головного управління ДПС у м. Києві від 13.04.2023 № 29911/6/26-15-24-01-18-10 позивача повідомлено, що відсутні законодавчі підстави для повернення коштів за земельну ділянку.

Листом Головного управління ДПС у м. Києві від 13.04.2023 № 29910/6/26-15-24-01-18-10 позивачу повідомлено, що зв`язку із запровадженням на всій території України воєнного стану, Держава податкова служба України та її територіальні органи тимчасово призупинили надання відповідей, а звернення підприємств, установ та організацій, звернення громадян, звернення платників податків по наданню індивідуальних податкових консультацій, запити на інформацію, що не стосуються правового режиму воєнного стану, військової діяльності, надання медичної допомоги, евакуації, тощо. Це зумовлено підпунктом 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, відповідно до якого для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу України. Такі зміни до Кодексу були внесені Законом України від 23 березня 2022 року № 2118-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану». Отже, дії контролюючого органу не є відмовою в розгляді заяв про повернення коштів, а спрямовані виключно на приведення існуючих правовідносин у відповідність до вимог чинного законодавства.

Не погодившись із діями відповідача щодо неповернення помилково сплачених коштів з податку з доходів фізичних осіб від продажу нерухомого майна та військового збору, позивач звернулась до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

Згідно з підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді:

а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України або постійними представництвами нерезидентів в Україні;

б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів;

в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів;

г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України;

ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України;

д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо);

е) спадщини, подарунків, виграшів, призів;

є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору;

ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю;

з) доходів від відчуження прав на видобуток та розробку родовищ корисних копалин, мінеральних джерел та інших природних ресурсів;

и) прибутків від відчуження акцій, часток, корпоративних або інших аналогічних прав в іноземних компаніях, організаціях, утворених відповідно до законодавства інших держав (іноземні юридичні особи), які відповідають таким умовам:

1) у будь-який момент часу впродовж 365 днів, що передують продажу або іншому відчуженню, вартість акцій, часток, корпоративних або інших аналогічних прав іноземної юридичної особи на 50 і більше відсотків утворюється за рахунок акцій, часток в українській юридичній особі, які належать зазначеній іноземній юридичній особі прямо або опосередковано, та

2) у будь-який момент часу впродовж 365 днів, що передують продажу або іншому відчуженню, вартість акцій, часток в українській юридичній особі на 50 і більше відсотків утворюється за рахунок нерухомого майна, яке розташовано в Україні та належить такій українській юридичній особі або використовується такою українською юридичною особою на підставі договору операційної або фінансової оренди (лізінгу) чи аналогічного договору, і таке використання має відображатися в обліку такої юридичної особи як актив, у тому числі актив з права користування, згідно з вимогами національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

і) прибутків нерезидентів від відчуження акцій, корпоративних прав у статутному капіталі юридичної особи - резидента України, за умови що у будь-який час впродовж 365 днів, що передують продажу або іншому відчуженню, вартість таких акцій, корпоративних прав на 50 і більше відсотків утворювалася за рахунок нерухомого майна, що розташовано в Україні та належить такій юридичній особі - резиденту України або використовується такою юридичною особою - резидентом України на підставі договору операційної або фінансової оренди (лізінгу) чи аналогічного договору, і таке використання має відображатися в обліку такої юридичної особи як актив, у тому числі актив з права користування, згідно з вимогами національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

При цьому, пунктом «в» підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України не встановлено жодних обмежень щодо характеру нерухомого майна, а саме - чи є це нерухоме майно предметом іпотеки або застави.

Відповідно до підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до підпункту 164.2.3 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є доходи від продажу об`єктів майнових і немайнових прав. В результаті здійснення операції купівлі-продажу дохід отримала позивачка і саме вона є платником податку.

Порядок оподаткування операцій з продажу (обмиту) об`єктів нерухомого майна встановлено статтею 172 Податкового кодексу України.

Як зазначено у пункті 172.1 статті 172 Податкового кодексу України, дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) не частіше одного разу протягом звітного податкового року житлового будинку, квартири або їх частини, кімнати, садового (дачного) будинку (включаючи земельну ділянку, на якій розташовані такі об`єкти, а також господарсько-побутові споруди та будівлі, розташовані на такій земельній ділянці), а також земельної ділянки, що не перевищує норми безоплатної передачі, визначеної статтею 121 Земельного кодексу України залежно від її призначення, та за умови перебування такого майна у власності платника податку понад три роки, не оподатковується. Дохід, отриманий платником податку від продажу протягом звітного податкового року більше як одного з об`єктів нерухомості, зазначених у пункті 172.1 цієї статті, або від продажу об`єкта нерухомості, не зазначеного в пункті 172.1 цієї статті (тобто квартира, що перебувала у власності платника податку не більше трьох років), підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу (пункт 172.2 статті 172 Податкового кодексу України).

Крім того, суд зазначає, що пунктом 172.8 статті 172 Податкового кодексу України визначено, що для цілей цієї статті (ст.172) під продажем розуміється будь-який перехід права власності на об`єкти нерухомості, крім їх успадкування та дарування.

Таким чином Податковим кодексом України визначено умови для звільнення від оподаткування податком на доходи фізичних осіб операцій з продажу нерухомого майна - 1) не частіше одного разу протягом звітного податкового року, 2) за умови перебування такого майна у власності платника податку понад три роки.

Поняття помилково сплачених грошових зобов`язань визначено підпунктом 14.1.182 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України згідно з яким помилково сплачені грошові зобов`язання слід розуміти як суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних або фізичних осіб, що не є платниками таких грошових зобов`язань.

Підпунктом 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Кодексу передбачено, що надміру сплачені грошові зобов`язання - це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Умови та порядок повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань встановлено ст. 43 Кодексу, згідно з якою однією з умов повернення є відсутність у такого платника податкового боргу.

Згідно з пункту 43.3 статті 43 Кодексу обов`язковою умовою для здійснення повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Матеріали справи свідчать, що продаж земельної ділянки не є першим продажем протягом звітного податкового року.

Так, першим продажем є садовий будинок, дата та час державної реєстрації - 14.05.2021 13:51:05, індексний номер рішення 58132865, з огляду на що, суд погоджується із відповідачем, що відсутні законодавчі підстави для повернення коштів за земельну ділянку, а саме: з податку з доходів фізичних осіб від продажу нерухомого майна 5% у розмірі 37 850 грн. та з військового збору від продажу нерухомого майна 1,5% у розмірі 11 355 грн, про що Головним управлінням ДПС у м. Києві повідомлено платника листом від 13.04.2023 № 29911/6/26-15-24-01-18-10.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Верховного суду викладеною в постановах від 09.10.2018 №815/3657/15, від 06.08.2019 у справі № 826/14183/16, від 09.07.2020 у справі №810/919/18.

Згідно з пунктом 43.4 статті 43 ПК України платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Пунктом 43.5 статті 43 ПК України встановлено, що контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

У разі якщо повернення сум податку на доходи фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу, відповідне повідомлення надсилається контролюючим органом до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення шістдесятиденного строку з дня отримання відповідної податкової декларації.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Відповідно до пункту 43.6 статті 43 ПК України повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Згідно з абзацом першим пункту 3 розділу І Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 03 вересня 2013 року №787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за №1650/24182 (далі - Порядок №787), повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється Казначейством або головними управліннями Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або Казначействі, вказані у заяві платника. Повернення платежів фізичним особам, які не мають рахунків у банках, може здійснюватись шляхом повернення у готівковій формі коштів за чеком головного управління Казначейства з відповідних рахунків, відкритих у банках на ім`я головного управління Казначейства, або поштовим переказом через підприємства поштового зв`язку, вказані у заяві платника (його довіреної особи) (абзац 2 пункт 3 розділу І Порядку №787).

Абзацом першим пункту 5 розділу І Порядку №787 встановлено, то повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України та органи Державної митної служби України подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку (абзац 2 пункту 5 розділу І Порядку №787).

Подання подається платником разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (абзац 4 пункту 5 розділу І Порядку №787).

Аналіз матеріалів справи свідчить, що заяви позивачки від 16.03.2023 в частині повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових коштів по податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору щодо помилково сплачених коштів з податку з доходів фізичних осіб від продажу нерухомого майна 5% у розмірі 234 000 грн та помилково сплачених коштів з військового збору від продажу нерухомого майна 1,5% у розмірі 70 200 грн по суті не розглянуті.

Так, в наданій відповідачем відповіді, викладеній в листі від 13.04.2023 № 29910/6/26-15-24-01-18-10, зазначено: «що у зв`язку із запровадженням на всій території України воєнного стану, Держава податкова служба України та її територіальні органи тимчасово призупинили надання відповідей на звернення підприємств, установ та організацій, звернення громадян, звернення платників податків по наданню індивідуальних податкових консультацій, запити на інформацію, що не стосуються правового режиму воєнного стану, військової діяльності, надання медичної допомоги, евакуації, тощо. Це зумовлено підпунктом 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, відповідно до якого для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу України. Такі зміни до Кодексу були внесені Законом України від 23 березня 2022 року № 2118-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів У краї . щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану». Отже, дії контролюючого органу не є відмовою в розгляді заяв про повернення коштів, а спрямовані виключно на приведення існуючих правовідносин у відповідність до вимог чинного законодавства».

Тобто відповідачем не прийнято рішення по суті заяв позивачки від 16.03.2023 щодо повернення помилково сплаченого податку від продажу нерухомого майна (садового будинку) у сумі 234 000 грн та військового збору у сумі 70 200 грн, сплаченого за продаж садового будинку номер АДРЕСА_1 , що по суті є протиправною бездіяльністю.

Так, суд не приймає покликання відповідача на положення підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, що завадили контролюючому органу прийняти відповідне рішення, оскільки сам відповідач за двома іншими заявами позивачки в листі від 13.04.2023 №29911/6/26-15-24-01-18-10 надав правову оцінку і відмовив у задоволення вимог у зв`язку із відсутністю правових підстав для повернення помилково сплачених коштів.

Відповідно до пунктів 3, 4, 10 частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправним та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Виходячи із змісту заявлених позивачем вимог та висновків суду, в даному випадку слід застосувати положення статті 9 КАС України, а саме, обрати інший спосіб захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права.

Таким чином, суд доходить висновку, що за вимогами, що стосуються повернення помилково сплачених сум податку та військового збору, сплаченого від продажу садового будинку, слід:

визнати протиправною бездіяльність Головного Управління ДПС у м. Києві щодо неприйняття рішення (висновку) за заявами ОСОБА_1 від 16.03.2023 про повернення помилково сплачених сум грошових коштів з податку отриманого від продажу нерухомого майна 5% у розмірі 234 000 гривень та військового збору у розмірі 70 200 гривень;

зобов`язати Головне Управління Державної податкової служби у м. Києві прийняти відповідне рішення за наслідками розгляду заяв ОСОБА_1 від 16.03.2023 про повернення помилково сплачених сум грошових коштів з податку отриманого від продажу нерухомого майна 5% у розмірі 234 000 гривень та військового збору у розмірі 70 200 гривень, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

При цьому, суд вважає вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини справи.

Згідно норм статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення; 7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Норми статті 245 КАС України визначають повноваження суду при вирішенні справи. Так, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Рішення суду, згідно положень статті 246 КАС України, складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

У вступній частині рішення зазначаються: 1) дата і місце його ухвалення; 2) найменування суду; 3) прізвище та ініціали судді або склад колегії суддів; 4) прізвище та ініціали секретаря судового засідання; 5) номер справи; 6) ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи; 7) вимоги позивача; 8) прізвища та ініціали представників учасників справи та прокурора.

В описовій частині рішення зазначаються: 1) стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача; 2) заяви, клопотання учасників справи; 3) інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).

У мотивувальній частині рішення зазначаються:1) обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; 2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення; 3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову; 4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку; 5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування; 6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування; 7) мотиви, з яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суд, відмовляючи у позові, дійшов висновку, що оскаржуване рішення, дія чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень визнано судом таким, що вчинено відповідно до вимог частини другої статті 2 цього Кодексу.

У резолютивній частині рішення зазначаються: 1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог; 2) розподіл судових витрат; 3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; 4) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Суд зазначає, що висновки суду, викладені в мотивувальній частині його рішення є в однаковій мірі обов`язковими для врахування суб`єктом владних повноважень при здійсненні своїх повноважень на виконання рішення суду, як і висновки, визначені в резолютивній частині рішення.

Отже, суд зауважує, що при визначенні меж встановлених зобов`язань необхідно враховувати як резолютивну, так і мотивувальну частини судового рішення.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, положень проаналізованого законодавства, наявних у матеріалах справи доказів та встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання даного адміністративного позову до суду позивачем було сплачено за реквізитами Київського окружного адміністративного суду судовий збір в розмірі 1211,20 грн згідно квитанції від 03.05.2024, згідно з інформацією, наявною в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено.

Згідно із частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У частині восьмій статті 139 КАС України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник внаслідок протиправних дій ГУ ДПС у м. Києві, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Державної податкової служби у м. Києві щодо неприйняття рішення (висновку) за заявами ОСОБА_1 від 16.03.2023 про повернення помилково сплачених сум грошових коштів з податку отриманого від продажу нерухомого майна 5% у розмірі 234 000 гривень та військового збору у розмірі 70 200 гривень.

3. Зобов`язати Головне Управління Державної податкової служби у м. Києві прийняти відповідне рішення за наслідками розгляду заяв ОСОБА_1 від 16.03.2023 про повернення помилково сплачених сум грошових коштів з податку отриманого від продажу нерухомого майна 5% у розмірі 234 000 гривень та військового збору у розмірі 70 200 гривень, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жукова Є.О.