Справа № 727/4672/25
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/4672/25
Провадження № 2-а/727/119/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Калмикової Ю. О.,

за участю секретаря судового засідання Макогон А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП,

Установив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що 28.03.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 інструктором ІНФОРМАЦІЯ_2 , помічником чергового ІНФОРМАЦІЯ_3 , головним сержантом ОСОБА_2 відносно Позивача, ОСОБА_1 , було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЧРТЦК №1010 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

09.04.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковником ОСОБА_3 було розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно Позивача, ОСОБА_1 , та винесено Постанову №2373 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Як вбачається зі змісту вищезазначеної Постанови, Позивач, ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, не з`явився 09.03.2025 о 14:00 до ІНФОРМАЦІЯ_4 за електронною повісткою №2597296, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та направленої засобами поштового зв`язку, відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №560.

Електронна повістка була надіслана засобами поштового зв`язку на адресу АДРЕСА_1 та повернута з проставленням відмітки посадовою особою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» 04.03.2025 р. Тобто, ОСОБА_1 , належним чином оповіщений 04.03.2025 про його прибуття 09.03.2025 на 14:00 додругого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В поясненнях до протоколу ОСОБА_1 повідомив, що про повістку його ніхто не попереджав та працівники пошти до нього не приходили.

Постановою №2373 за справою про адміністративне правопорушення Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у сумі 17,000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Позивач, ОСОБА_1 , не визнає своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП., а складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення були з суттєвим порушенням вимог законодавства.

Змінами, внесеними постановою уряду від 8 жовтня 2024 р. №1147 до Правил надання послуг поштового зв`язку передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). Рекомендовані листи з позначками «Повістка ТЦК», «Вручити особисто» підлягають врученню особисто адресатам.

У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо ж протягом 3 робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку до ТЦК необхідна сукупність обставин: 1) направлення судової повістки за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення даних чи адресою реєстрації військовозобов`язаного, та 2) відомості про спробу вручити таку повістку особі, що матиме наслідком або вручення повістки без подальшої явки, або не вручення з причин відмови отримати повістку, або з причин відсутності адресата за такою адресою.

У вказаній справі повістка безпосередньо ОСОБА_1 вручена не була, втім, працівниками пошти проставлено відмітку «відсутність адресата за вказаною адресою».

ОСОБА_1 під час оновлення даних вказав в електронному кабінеті «Резерв+» свій контактний номер телефону, але за номером телефону його не було повідомлено про наявність повістки.

Більше того, докази повідомлення ОСОБА_1 за наявним номером телефону та/ або вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» в матеріалах справи відсутні.

Водночас відмітка про відсутність особи за адресою була проставлена не через фактичну відсутність адресата, а через неможливість поштового відділення забезпечити повідомлення особи про надходження такого листа.

Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Окрім того, варто зазначити, що, відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Тобто, якщо Міністерство оборони України як держатель такого реєстру може отримати відомості про особу шляхом синхронізації з іншими державними електронними реєстрами, то особу не може бути притягнуто до відповідальності за неповідомлення таких відомостей.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , викликався повісткою на 09.03.2025 року для уточнення облікових даних. Зазначений виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки не є первинним, оскільки відповідно до наявного військово-облікового документу «Резерв+», ОСОБА_1 уточнив дані 24.02.2025, при цьому наявна позначка «Дані уточнено вчасно».

Більше того, відповідачу було достеменно відомо про те, що ОСОБА_1 надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період .

Відповідно до Довідки про відстрочку, яка була видана ІНФОРМАЦІЯ_2 , 22 лютого 2025 року, ОСОБА_1 , на підставі протоколу №6 від 21.02.2025 р. надана відстрочка на підставі п. 6 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»: жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину, хвору на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність.

Наведені обставини, підтверджують відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення певної особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Копію Постанови №2373 Позивач отримав 14.04.2025 р. Таким чином позов подано в межах процесуальних строків для оскарження Постанови.

На підставі викладеного, позивач просив суд: скасувати Постанову №2373 від 09.03.2025 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф в сумі 17 000 грн. та закрити провадження у справі.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 уважає постанову № 2373 від 09.03.2025 про накладення адміністративного стягнення, протиправною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

28.04.2025 суддя своєю ухвалою прийняла та відкрила провадження у справі № 727/4672/25 та призначила справу до розгляду.

26.05.2025 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заперечують проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на адміністративний позов.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, встановлені судом

Згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Глибоцьким РВУ МВС України в Чернівецької області від 26.02.2002, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження с. Черепківці Глибоцького району Чернівецької області зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 28.03.2025 встановлено, що 28 березня 2025 року о 09 годині 20 хвилин ОСОБА_1 , будучи належним чином оповіщений про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09.03.2025 о 14 годині 00 хвилин за розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 2592796 від 22.02.2025 у визначену дату до зазначеного відділу не з`явився, про поважність причин неявки не повідомив. У зв`язку із чим направлено звернення до ГУНП в Чернівецькій області про доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання адміністративного протоколу. 28.03.2025 ОСОБА_1 доставлений працівниками Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області до Чернівецького ООЦМ для складення адміністративного протоколу.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 16 годині 40 хвилин 09 квітня 2025 року в приміщенні каб. №24 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 . Про що ОСОБА_1 повідомлений і засвідчив це своїм підписом.

Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про повістку ніхто не попереджав, поштар не приходив, за кордоном останній раз був ще до 2022 року.

Згідно з постановою № 2373 від 09.04.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 будучи військовозобов`язаним не з`явився 09.03.2025 о 14 годині 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_2 за електронною повісткою №2594296, сформованого за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та направленої засобами поштового зв`язку, у відповідності до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №560.

Електронна повістка була надіслана засобами поштового зв`язку на адресу АДРЕСА_1 та повернута з проставленням відмітки посадовою особою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» 04.03.2025 р. Тобто, ОСОБА_1 , належним чином оповіщений 04.03.2025 про його прибуття 09.03.2025 на 14:00 до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

09.04.2025 під час участі в розгляді справи ОСОБА_1 доказів в обґрунтування правомірності своїх дій правопорушником не надав.

Доходять висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, доведена повністю. Постановлено накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.

Згідно з скриншотом з застосунку Резер+ та війс.обліковому документі підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 (Глибока), Постанова ВЛК -, дата ВЛК -, комендатур і контрольно-пропускних пунктів, Командир відділення, звання солдат, ВОС 908182, відстрочка до 08.05.2025, тип відстрочки п. 6 ч. 1 ст. 23, дата уточнення даних 24.02.2025. Дані уточнено вчасно.

Згідно з довідкою №1089 від 22.02.2025, наданою ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі протоколу №6 від 21.02.2025, абзацу п. 6 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На строк до 08.05.2025.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову № 2373 від 09.04.2025 протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові № 2373 від 09.04.2025, посилаючись на відсутність складу адміністративного правопорушення, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Частиною другою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ст. 7 КУпАП). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Кас України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 10 ст.1Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Громадяни України,які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запас і Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі-відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному орган і центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади,що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно з пп. 2 п. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до вимог абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16 травня 2024 року, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

П. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 15 березня 2009 року встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як вбачається із змісту спірної постанови № 2373 від 09.04.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 будучи військовозобов`язаним не з`явився 09.03.2025 о 14 годині 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_2 за електронною повісткою №2594296, сформованого за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та направленої засобами поштового зв`язку, у відповідності до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №560, чим здійснив порушення вимог ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що призвело до порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період, оскільки з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні розпочав діяти особливий період, який діє станом на момент розгляду справи, та вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Повістка №2597296 від 09.04.2025 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09.03.2025 на 14:00 годину видана на ім`я ОСОБА_1 , на адресу його проживання для звірки даних.

Згідно з відомостей, наданих позивачем та які містяться у військово-обліковому документі додатку «Резерв +», дані уточнено вчасно, зазначено номер його телефону.

Судом встановлено, що в складених відносно позивача протоколі та постанові вірно зазначена вся його особиста інформація та анкетні дані, у тому числі П.І.Б., дата та місце народження, адреса місця проживання, контактний номер мобільного телефону, сімейний стан, місце роботи тощо. Таким чином, у працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 28.03.2025 були наявні усі його облікові дані.

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що «Електронна повістка була надіслана засобами поштового зв`язку на адресу АДРЕСА_1 та повернута з проставленням відмітки посадовою особою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» 04.03.2025 р. Тобто, ОСОБА_1 , належним чином оповіщений 04.03.2025 про його прибуття 09.03.2025 на 14:00 до ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Переховуватися від ІНФОРМАЦІЯ_2 не мав наміру, оскільки був заброньований лютого поточного року, тому не мав наміру ігнорувати повісти.

Як вбачається із адміністративного позову, позивач зазначив, що йому не було відомо про те, що за місцем проживання засобами поштового зв`язку йому надійшла повістка про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дані пояснення повністю узгоджуються зі поясненнями позивача, наданими під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення №1010 від 28.03.2025.

Тобто ОСОБА_1 мав знати, що його викликають у ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак свідомо не з`явився, при цьому обов`язок довести вказану обставину в силу ст. 77 КАС України покладається на відповідача.

Тому, на переконання суду відповідачем не доведено, що ОСОБА_1 було відомо про необхідність з`явитися на виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у зазначеній у повістці у ній місце та строк. Отже, умисел ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення не доведений «поза розумним сумнівом».

Відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Тобто, якщо Міністерство оборони України як держатель такого реєстру може отримати відомості про особу шляхом синхронізації з іншими державними електронними реєстрами, то особу не може бути притягнуто до відповідальності за неповідомлення таких відомостей.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , викликався повісткою на 09.03.2025 року для уточнення облікових даних. Зазначений виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки не є первинним, оскільки відповідно до наявного військово-облікового документу «Резерв+», ОСОБА_1 уточнив дані 24.02.2025, при цьому наявна позначка «Дані уточнено вчасно».

Більше того, відповідачу було достеменно відомо про те, що ОСОБА_1 надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи та за недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому постанова від 09.04.2025 №2373 підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 72-78, 246, 286 КАСУ, ст. 210-1, 251КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №2373 від 09 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено 26.05.2025.

Суддя Ю. О. Калмикова