Справа № 160/4190/25
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2025 рокуСправа №160/4190/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області обчислити страховий та пільговий стаж роботи по списку № 1, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» станом на 27.09.2023 р., та призначити і виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 з 27.09.2023 р.
В обґрунтування позовних посилався на протиправність оскарженого рішення, яким позивачеві безпідставно не призначено пенсію саме з 27.09.2023 р, оскільки вже на той момент у нього була необхідна кількість пільгового стажу, що давало право на таке призначення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу. Тією ж ухвалою суду запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.
Відповідач відзив на позовну заяву не надав.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
Судом встановлено, що Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/4370/24 від 30 квітня 2024 року, яке набрало законної сили, завдоволений позов позивача та серед іншого:
- зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового та пільгового стажу роботи по Списку № 1 з повним робочим днем під землею за професією машиніст підземних установок ОСОБА_1 період проходження військової служби в рядах Збройних сил України з 21.11.2003 року по 19.05.2005 року та період роботи з 23.08.2007 року по 09.09.2007 року з урахуванням Постанови № 202 (підземні) від 31.03.1994 року;
- зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.09.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до положень ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»
У листі від 04.09.2024 року відповідач повідомив, що пільговий стаж на роботах підземних, професій за Постановою 202 (25) становить 24 роки 11 місяців 21 день; пільговий стаж на роботах підземних, провідних професій (20) становить 15 років 11 місяців 21 день; пільговий стаж за Списком №1 становить 21 рік 2 місяці 21день; страховий стаж становить 24 роки 18 днів, страховий стаж з урахуванням додаткових років за Списком №1 становить 43 роки 2 місяці 8 днів.
У цьому ж листі зазначено, що за період з 12.09.2023 по 27.09.2023 (дата звернення з заявою на призначення пенсії) не зараховано до пільгового стажу на підземних роботах, оскільки не підтверджено підприємством роботу протягом повного робочого дня, а також, згідно Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування на дату звернення відсутня інформація про стаж та заробітну плату.
Вважаючи, що внаслідок того, що період з 12.09.2023 по 27.09.2023 протиправно не був зарахований до пільгового стажу на роботах підземних, професій за Постановою 202 (25), позивач втратив можливість отримувати пенсію саме з 27.09.2023 року, що фактично і слугувало підставою для звернення до суду із цим позовом. При цьому, встановлено, що відповідачем все ж призначено пенсію позивачеві, але з 29.10.2024 р.
Указані обставини й слугували підставою для звернення до суду із цим позовом.
При вирішені спору суд виходить із того, що статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), який набрав чинності 01 січня 2004 року.
Статтею 24 Закону № 1058-IV визначені періоди, з яких складається страховий стаж.
Частиною першої статті 24 цього Закону встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
За положеннями частини третьої цієї статті страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Із матеріалів справи судом встановлено, що станом на момент виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/4370/24 від 30 квітня 2024 року, відповідачем не було зараховано до пільгового стажу позивача на роботах підземних, професій за Постановою 202 (25) період з 12.09.2023 по 27.09.2023 року.
Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Отже, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Судом встановлено, що трудова книжка позивача містить записи про те, що починаючи з 01.01.2022 року позивач працює гірником підземним з повним робочим днем в шахті.
Відтак, станом на момент виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/4370/24 від 30 квітня 2024 року належними доказами підтверджено право позивача на пільгове пенсійне забезпечення та зарахування до пільгового стажу за Постановою 202 (25) періоду роботи позивача з 12.09.2023 по 27.09.2023 року, щоб надало йому змогу отримувати пенсію саме з 27.09.2023 року, приймаючи до уваги, що відповідач виконуючи означений судовий акт встановив наявність у позивача такого стажу у розмірі 24 роки 11 місяців 21 день.
А тому, суд дійшов висновку, що оскаржене рішення відповідача не відповідає критеріям, перелік яких визначений у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок, що позовна заява підлягає задоволенню у визначений судом спосіб шляхом зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 27.09.2023 року та з цієї дати перерахунок пенсії.
За встановлених у цій справи обставин суд вважає, що у означений спосіб не втручається у дискреційні повноваження відповідача, який виконуючи згаданий вище судовий акт формально підійшов до обчислення обрахунку спеціального стажу позивача та правомірно не зарахував період роботи з 12.09.2023 по 27.09.2023 року, тим самим позбавив позивача прав на отримання пенсії більш ніж на 1 рік.
На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати розподіляються відповідно до задоволених вимог.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області обчислити призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 27.09.2023 року та з цієї дати перерахунок пенсії.
Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

Рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна