Справа № 606/611/25
Суддя: Мельник А. В.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 606/611/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: інспектор відділення поліції №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Цимбала Роман Васильович про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Теребовлянського районного суду Тернопільської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: інспектор відділення поліції №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Цимбала Р.В. у якому просить скасувати постанову ЕНА№4566300 від 23.04.2025 про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП щодо нього та постанову ЕНА№4565982 від 23.04.2025 про накладення адміністративного стягнення за ч.5 ст.121 КУпАП щодо нього.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що постанови є незаконними, оскільки оскаржувані постанови прийняті поліцейським з порушенням вимог чинного законодавства, грубим порушенням прав ОСОБА_1 та за відсутності належних і допустимих доказів. У позові вказано, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, автомобіль перебував у нерухомому стані, на узбіччі дороги. В той час як під`їхали працівники поліції позивач перебував за робочим місцем водія, однак автомобілем не керував. Працівники поліції зробили помилковий висновок про керування ОСОБА_1 транспортним засобом та порушення ним Правил дорожнього руху України. При цьому, позивач неодноразово вказував поліцейським, що транспортним засобом він не керував. Докази вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 відсутні, оскільки не було фактів зупинки та керування транспортним засобом.

Враховуючи вказане, позивач вважає постанови серії ЕНА№4566300, ЕНА№4565982 від 23.04.2025 незаконними та просить їх скасувати.

Ухвалою судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 01.05.2025 відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено у справі судове засідання.

09.05.2025 від Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на адресу суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач вказує на те, що оспорювані позивачем постанови є законними та обґрунтованими, оскільки позивач допустив порушення Правил дорожнього руху України (далі ПДР), зокрема останній керував транспортним засобом та не був пристебнутим ременем пасивної безпеки, а також без посвідчення водія відповідної категорії. Факт здійсненння ОСОБА_1 правопорушення підтверджується відео з реєстратора патрульного автомобіля та з бодікамери.

Представник відповідача просить справу розглянути за його відсутності та відмовити у задоволенні позову. До вказаного відзиву на позов було додано диск із матеріалами відеофіксації правопорушення 23.04.2025.

У судове засідання позивач не з`явився, однак через канцелярію суду від його представника надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, просить позов задовольнити. До клопотання додав копію постанови Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 14.05.2025, згідно якої провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Згідно частини четвертої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З врахуванням викладеного, судовий розгляд даної справи проведено в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши докази та письмові пояснення, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

23.04.2025 інспектором відділення поліції №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Цимбалою Р.В. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА№4565982, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно вказаної постанови 23.04.2025 о 15 год 29 хв. у с-щі Микулинці, вул. Балканська, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Chevrolet Нива, р.н. НОМЕР_1 , не користувався ременем пасивної безпеки, чим порушив п. 2.3В ПДР. За відомостями постанови до неї додається відео із бодікамери 859089.

Також, 23.04.2025 інспектором відділення поліції №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Цимбалою Р.В. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА№456300, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Згідно вказаної постанови 23.04.2025 о 15 год 30 хв. у с-щі Микулинці, вул. Балканська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Нива, р.н. НОМЕР_1 не маючи на це права керування, чим порушив п. 2.1А ПДР. За відомостями постанови до неї додається відео із бодікамери 859089.

Не погоджуючись із винесеними постановами серії ЕНА№4565982, ЕНА№456300 від 23.04.2025, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до пункту 1.3.ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В силу вимог п. 2.1 (а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з вимогами п. 2.3 (в) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Положеннями ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі, за порушення правил користування ременями безпеки.

Вимогами ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010.

В оскаржуваній постанові вказано, що до постанови додається відео на вимогу суду із боді камери 859089.

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів з відеореєстратора патрульного автомобіля та з бодікамери слідує, що на них не зафіксовано дій щодо зупинки транспортного засобу Chevrolet Нива, р.н. НОМЕР_1 , а також факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, руху транспортного засобу не зафіксовано. На обох відеофайлах відео розпочинається із того, що автомобіль Chevrolet Нива, р.н. НОМЕР_1 стоїть припаркований, рух транспортного засобу відсутній. ОСОБА_1 дійсно сидить у автомобілі на місці водія, однак, при спілкуванні із працівником поліції він неодноразово стверджував, що не керував транспортним засобом. Пасажир, який перебував у вищевказаному автомобілі, також стверджував, що ОСОБА_1 не керував автомобілем. Такі ж обгрунтування містить даний позов.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єкта приватного права, що знаходиться у нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до вимог частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу вимог статті 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На думку суду, для підтвердження порушення позивачем ПДР відповідач, відповідно до вимог статті 251 КУпАП зобов`язаний був надати відповідні докази. Проте, відповідач не надав жодних доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень, зокрема, в матеріалах справи відсутній будь-який доказ, який би підтвердив факт порушення позивачем пунктів п.2.1.а та 2.3в ПДР, а саме того, що позивач дійсно керував транспортним засобом не будучи пристебнутим ременем пасивної безпеки та не маючи права керувати транспортним засобом, що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Єдиним наданим доказом порушення позивачем ПДР та вчинення адміністративного правопорушення є самі оскаржувані постанови по справі про адміністративне правопорушення, в яких зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17.

Враховуючи вказане вище, суд, дійшов висновку, що вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, вказаних в оскаржуваних постановах від 23.04.2025 не підтверджується жодним допустимим доказом, окрім постанов про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки відповідачем не надано суду належних доказів на спростування доводів позивача, наявні у справі докази, зокрема постанови, не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив вказані у них правопорушення, а будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, тому, з огляду на вищевказане, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що постанови по справі про адміністративні правопорушення підлягають скасуванню та справи про адміністративні правопорушення - закриттю.

На підставі наведеного, керуючись статтями 72-77,90,241-246,255,268,286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: інспектор відділення поліції №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Цимбала Роман Васильович про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4565982 від 23.04.2025, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн - скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4566300 від 23.04.2025, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн - скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідно до частини 4 статті 286 КАС України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, місцезнаходження: вул.Валова, 11, м. Тернопіль, Тернопільська область, ;

Повний текст рішення складено та підписано 26.05.2025.

Суддя А.В. Мельник