Справа № 490/1257/25
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/75/2025 Справа № 490/1257/25
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

26 травня 2025 року Центральний районний суд м.Миколаєва в складі: головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Вознюк Д.І., за участі позивача та його представника адвоката Ільїна О.В., представника відповідача Позивайла І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною постанову № 53 від 11.02.2025 за справою про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 ; скасувати постанову № 54 за справою про адміністративне правопорушення від 11.02.2025 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Позов обґрунтував тим, 11.02.2025 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 притягнуто до адміністративної відповідальності в порядку ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідно постанови № 53 від 11.02.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно вказаної постанови, правопорушення Позивача полягає у неоновленні персональних даних протягом 60 денного строку з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, з урахуванням п. 2 розділу ІІ. Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», тобто до 17.07.2024 року, а здійснив уточнення своїх персональних даних лише 29.10.2024 року шляхом мобільного застосунку «Резерв+», чим вчинив правопорушення передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП. Так, згідно постанови № 53 від 11.02.2025 року винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення на Позивача накладено адміністративне стягнення в розмірі 17 000,00 гривень.

Вважають вказану постанову протиправною, такою що порушує права Позивача, винесену з порушенням законного порядку.

Згідно пояснень Позивача, останній здійснив оновлення персональних даних при відвідуванні ІНФОРМАЦІЯ_2 14.12.2023 шляхом надання всіх запитуваних документів (паспорт, РНОКПП, номер мобільного телефону) відповідальному спеціалісту, всі інші необхідні Відповідачу дані останній міг отримати за допомогою реєстрів, шляхом обміну інформації та інше.

Вважають, що обов`язок уточнити свої облікові дані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України у військовозобов`язаних може виникнути лише після 18.05.2024 (дата набрання чинності Законом України № 3633-IX від 11.04.2024) і лише у випадку, якщо Президент України прийме указ про оголошення мобілізації. Після 18.05.2024 Президент України не приймав указу про оголошення мобілізації, а тому у позивача не виникло обов`язку виконати припис абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На підставі наведеного, вважаємо, що в даному випадку відсутня подія адміністративного правопорушення, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є безумовною підставою для закриття провадження у справі.

На момент складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (11.02.2025 року) склад адміністративного правопорушення був відсутній, оскільки правопорушення у вигляді не оновлення персональних даних не існувало. Враховуючи вищевикладене, склад адміністративного правопорушення, необхідний для накладення стягнення, не підтверджується. На підставі статей 245, 278, 280 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення має бути закрите у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Навіть якщо уявити, що порушення відбулося внаслідок неоновлення персональних даних Позивачем 17.07.2024 року, все одно Відповідачем пропущено трьох місячний строк на притягнення до адміністративної відповідальності. Це пояснюється тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 користується реєстром, наповнює його та має постійний доступ до інформації стосовно військовозобов`язаних через Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (АІТС «Оберіг»). Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_5 було достеменно відомо про факт «неоновлення персональних даних» Позивачем ще 17.07.2024 року, а також з 24.02.2022 року.

Згідно зі ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня вчинення правопорушення. Отже, навіть якщо припустити факт порушення з боку Позивача, строк для притягнення його до відповідальності сплив ще 17.10.2024 року або 24.05.2022 року відповідно. Таким чином, дії Відповідача щодо накладення адміністративного стягнення є такими, що суперечать вимогам чинного законодавства.

08.04.2025 року до суду надійшов відзив на позов від представника відповідача Позивайла І.С. Зазначає, що до чого при притягненні позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 210 КУпАП, а саме за порушення військовозобов`язаним правил військового обліку, у позовній заяві посилається на вимоги абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». По тексту всього відзиву вбачається, що позивач оскаржує порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (ст. 2101 КУпАП), а не порушення військовозобов`язаним правил військового обліку (ст. 210 КУпАП).

Вимогами Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначено обов`язок громадян України щодо уточнення персональних даних у відповідності до підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 3633-ІХ. Оскільки Закон № 3633-ІХ вносить також зміни у Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, то він також становить їх невід`ємну частину, а тому його порушення буде порушенням Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Тобто, військовозобов`язані мали уточнити свої персональні дані до 16.07.2024 за одним із визначених законом способів.

Твердження позивача, що оскільки після 18.05.2024 Президент України не приймав указу про оголошення мобілізації, а тому у позивача не виникло обов`язку виконати припис абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (?), хоча йдеться про порушення відповідного пункту Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, є помилковими з огляду на положення абзацу четвертого пункту 1 частини другої Прикінцевих та перехідних положень Закону №3633-ІХ, яким прямо встановлений такий обов`язок під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 3 березня 2022 року №2105-IX.

Під час розгляду справи щодо останнього, не було здобуто доказів своєчасного (тобто, в межах строку з 18.05.2024 по 16.07.2024 включно) звернення позивача з метою уточнення своїх даних до центру надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Далі, слід стверджувати про те, що відповідно до примітки ст. 210 КУпАП, положення ст.ст. 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційнокомунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Однак, примітка до ст. 210 КУпАП не може бути застосована в цьому випадку, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк (тобто, в межах строку з 18.05.2024 по 16.07.2024 включно), які могли бути вчинені тільки ним особисто в один із визначених способів. Відтак, держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може отримувати інформацію про військовозобов`язаного та перевірити факт уточнення військовозобов`язаним своїх персональних даних, однак обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.

Стосовно пояснень гр. ОСОБА_2 щодо оновлення персональних даних при відвідуванні ІНФОРМАЦІЯ_2 14.12.2023, то слід зазначити, що обов`язок уточнення своїх персональних даних виник з 18.05.2024, тобто після відвідування ІНФОРМАЦІЯ_2 у зазначену позивачем дату. Тому апеляція на вказаний факт не має жодного відношення до обов`язку який виник пізніше та не може бути використана як підстава, що виключає склад стверджуваного адміністративного правопорушення.

Так, законодавцем пп. 1 п. 2 п. розділу ІІ. Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», було зобов`язано зокрема військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку, у 60-денний строк з моменту набрання чинності цим Законом уточнити свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) ТЦК та СП , тобто до 16.07.2024.

Тобто, законодавцем було в імперативному порядку встановлено період часу для обов`язкового здійснення відповідною категорією громадян уточнення своїх персональних даних одним із означених способів та відповідно не виконання вказаного обов`язку у визначений період є порушенням відповідного законодавства.

Так, в протоколі зазначено, що правопорушення встановлено з відомостей з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (АІТС «ОБЕРІГ»), та у додатках до протоколу міститься вказівка про такий додаток як роздруківка відомостей з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (АІТС «ОБЕРІГ»), який і слугував доказом вчинення стверджуваного адміністративного правопорушення та з якого вбачається, що вперше, після виникнення обов`язку уточнити персональні дані, звірка контактних (уточнення персональних даних) відбулася 29.10.2024, користувач Oberig, що вказує на вчинення уточнення персональних даних шляхом мобільного застосунку «Резерв+», де позивач уточнив свою електронну пошту, відомості про яку, як зазначалось раніше, з жодного реєстру отримати неможливо та номер телефону.

Стосовно строків притягнення до адміністративної відповідальності зазначає, що твердження позивача, що сплив строк притягнення, оскільки відповідачу було «достеменно відомо про факт не оновлення персональних даних» не відповідає дійсності. На військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 перебувають десятки тисяч громадян, що фізично унеможливлює перевіряти усіх на предмет дотримання вимог законодавства стосовно уточнення персональних даних.

Тому, про факт вчинення позивачем правопорушення стало відомо під час особистої явки останнього та перевірки його даних в Єдиному державному реєстрі призовників військовозобов`язаних та резервістів в день складення протоколу про адміністративне правопорушення, а саме 06.02.2025. Враховуючи, наведене трьохмісячний строк на притягнення до адміністративної відповідальності з моменту виявлення правопорушення не пройшов.

Підводячи підсумок, слід зазначити, що всі ці, перелічені по тексту позову «порушення» є уявними, вони жодним чином не стосуються процедури розгляду та подальшого винесення оскаржуваної постанови № 53 від 11.02.2025, адже матеріали судової справи не містять жодних доказів на підтвердження порушення порядку чи то процедури, передбаченої для розгляду уповноваженою на те особою відповідної постанови, за такого твердження сторони позивача є необґрунтованими та безпідставними, а позовні вимоги останнього такими, що не підлягають до задоволення.

18 квітня 2025 року представник позивача адвокат Валешинський М.І. надав відповдь на відзив, в кому не погоджується з позицією відповідача. Зазначає, що відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» держателем Реєстру є Міністерство оборони України, розпорядниками Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України, Служба безпеки України, Служба зовнішньої розвідки України та розвідувальний орган Міністерства оборони України. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру. Відповідно до частини 5 статті 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, в тому числі: територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

За такого, Відповідач мав в своєму розпорядженні інформацію щодо дати останнього оновлення персональних даних ОСОБА_2 . Те що Відповідач мав в своєму розпорядженні інформацію щодо начебто адміністративного порушення, інформацію, однак не ознайомлювався з нею, ніяк не виправдовує пропущення строків. Крім цього, Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів автоматично виявляє порушення правил військового обліку, відповідачу не потрібно було досліджувати всі дані, що містяться в реєстрі, для виявлення порушення Позивача. Це підтверджується автоматичною появою помітки на електронному військово-обліковому документі із застосунку «Резерв+», де зазначається, що військовозобов`язаний порушує правила військового обліку.

Ухвалою суду від 24.02.2025 року було відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження .

Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав. Судуд пояснив, що він особисто був у ТЦК в грудні 2023 року, де при анкетуванні працівнику ТЦК повідомив всі свої акутальні дані .Протягом 2024 року жодні його дані не змінилися, отже він не вважав за необхідне повторно, як він вважав, оновлювати свої дані в ТЦК. Лише коли виникла необхідність повторно звернутися до ТЦК з заявкою на бвідстрочку в зв`язку з бронюванням за місем роботи, до переліку документів слід було додаткти витяг з прграмного забезпечення Резерв+ щодо оновлення даних, що він і виконав 29.10.2024 року. при цьому жодних повідомлень чи помилок цей програмний комплекс не показав. В лютому 2025 року, коли він звернувся до ТЦК за отриманням полвідченян про відстрочку- працівник ТЦК повідомив ц/йому про начеб-то скоєння ним адімінстартвиного правопорушення. Він категорично не згоден з тим, що в його діях є склад цього адміністартивного правопорушення, оскільки він обгрунтовано вважав, що оскільки з грудня 2023 року жодні його анкетні дані, місце проживання тощо не змінилися, про це все достовріно було відомо відповідчаеві, отже не було потреби в оновленні даних в травні-липні 2024 року.

Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові.Звернув увагу суд на те, що відповідач мав можливість скористатися своїм доступом до відповідних реєстрів та перевірити дані позивача самостійно. Крім того, коли позивач оновив свої дані в системі РЕЗЕРВ + 29.10.2024 року, тобто вже з порушенням строків, як-то стверджує відповідач,то саме з цього часу відповдіачеві стало достовірно відомо про правопрушення ОСОБА_2 , отже таке притягнення до адімінстартивної відповідальності мало відбуватися до 30.01.2025 року, а не коли позивач сам прийшов до ТЦК.

Представник відповідача Позивайло І.С, заперечив вимоги позову з підстав, викладених у відзиві. Звернув увагу суду на те, що це був імперативний обов`язок позивача оновити свої дані протягом встановлених 60 днів, і вимоги законодавства не передбачали відсутність такого обов`язку в залежності від зміни чи ні анкетних даних. Отже твердження позивача, що він не вважав за потрібне ноновити лані і що відповідча мав сам перевірити його - безпідставні. Також звернув увагу суду на те, що на обілку в ТЦК перебувають десятки тисяч військовозобов`язаних, отже неможливо перевірити всіх у строк - чи виконують вони свої обов`язки у строк. Система РЕЗРВ + не має чарівної кнопки, при натисненні на яку автоматично повідомляються про осіб, які порушили строки оновлення даних. За такого, коли праціваником ТЦК було виявлено правопорушення, а саме при перевірці облікових даних ОСОБА_2 , 06 лютого 2025 року, з того часу, а саме з часу виявлення прваопорушення, і почався відлік 3-місячного строку.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представників сторін, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до такого висновку.

11.02.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковником ОСОБА_3 , винесено постанову № 53 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі змісту даної постанови вбачається, що ОСОБА_2 порушив вимоги абз.4 п. 1 ч. 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3633-ІХ, абз.7 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме: не уточнив свої облікові дані через центр надання адміністративних послуг, або електронний кабінет, або через територіальний центр комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження, тобто до 17.07.2024 року, а здійснив уточнення своїх персональних даних лише 29.10.2024 року шляхом мобільного застосунку «Резерв+», чим вчинив правопорушення передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП.

Так, згідно постанови № 53 від 11.02.2025 року винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення в розмірі 17 000,00 гривень.

Спірні правовідносини регулюються гл.15 «Адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління» підрозділу ІІ «Особлива частина» розділу ІІ «Адміністративне правопорушення і адміністративна відповідальність» КУпАП.

У відповідності до ч.1 ст.210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію у вигляді накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.3 ст.201-1 КУпАП вчинення дій,передбачених частиноюпершою цієїстатті,в особливийперіод - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ч.1 ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.210-1 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачений статтями 210, 210-1 КУпАП, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

За змістом ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Згідно забз.4п.1 ч.2Розділу ІІ«Прикінцеві таперехідні положення`Закону України«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходженнявійськової служби,мобілізації тавійськового обліку»(№3633-ІХ) громадяни України,які перебуваютьна військовомуобліку,зобов`язані протягом60днів здня набраннячинності цимЗаконом уточнитиадресу проживання,номери засобівзв`язку,адреси електронноїпошти (занаявності електронноїпошти)та іншіперсональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Згідно з ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, пояснення позивача, що він повідомив свої дані ТЦК в грудні 2023 року і з того часу його дані не змінювалися, отже в нього була відсутня потреба в оновленні даних - є хибними, не грунтуються на вимогаах закону та не спростовують наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, яке полягає в і неоновленні персональних даних протягом 60 денного строку з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, з урахуванням п. 2 розділу ІІ. Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», тобто до 17.07.2024 року.

У відповідності до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. За правилами ч.1, ч.2 ст.77КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зі змісту оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 у період з 18.05 по 16.07.2024 не уточнив у встановленому порядку своєї адреси проживання, номеру засобу зв`язку та адреси електронної пошти.

Разом з тим із витягу АІТС "Оберіг" вбачається, що ОСОБА_2 звіряв свої контактні дані 29.10.2024 року, тобто оновити свої облікові дані позивач міг лише у зазначений вище спосіб, в тому числі шляхом оновлення у програмні РЕЗЕРВ + .

У ч. 2 ст. 77 КАС України закріплений обов`язок саме суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач, доведення вчинення особою відповідного правопорушення, а отже і обов`язок доведення правомірності власного рішення.

Проте, суд враховує недотримання відповідачем вимог ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за обраної відповідачем позиції у цій справі.

За ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачений статтями 210, 210-1 КУпАП, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Водночас, суд звертає увагу, що факт виявлення порушення - це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення, тобто моментом виявлення адміністративного правопорушення є момент отримання інформації про таке правопорушення уповноваженими особами (особою чи органом державної влади) та не може ототожнюватися із часом зібрання усіх необхідних матеріалів перевірки. Складання адміністративного протоколу про вчинення адміністративного правопорушення є окремою процесуальною дією. Сам протокол фактично є суб`єктивним викладом свого бачення уповноваженою особою та фіксація обставин певної події на основі наявних доказів.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 28.02.2019 у справі №149/2498/17, днем виявлення правопорушення необхідно вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення.

Слід звернути увагу, що звірка контактних даних (оновлення) 29 жовтня 2024 року військовозобов`язаного ОСОБА_2 відбулося у передбачений законом спосіб , тому в наявності уповноваженого представника були всі необхідні відомості для здійснення перевірки та виявлення правопорушення.

Відповідно до положень ст. 1 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - автоматизована інформаційнотелекомунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України. Згідно положень ст. 2 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», одним з основних завдань Реєстру є ведення військового обліку громадян України.

Статтею 16 вказаного Закону, внесено зміни в ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», а саме частину першу статті 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (Відомості Верховної Ради України, 2006 p., № 38, ст. 324; 2015 p., № 22, ст. 151) викладено в такій редакції: « 1.Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки».

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» передбачає, що основними засадами ведення Реєстру є обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до частини 5 статті 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, в тому числі: територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Відтак, зважаючи на зазначене, відповідач 29.10.2024 року отримав відомості про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, що полягає у невчасному уточненні персональних даних, міг накласти адміністративне стягнення на позивача, з огляду на приписи ч. 7 ст. 38 КУпАП, що найпізніше до 30 січня 2025 року.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Отже, КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Тобто, приписи статті 247 КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що уповноважена особа, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, повинна лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, з огляду на дату Постанови № 53 від 11.02.2025 року, зважаючи на імперативність пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, у взаємозв`язку із ч. 7 ст. 38 КУпАП, відповідач мав або не розпочинати, або закрити розпочате провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Тому, суд погоджується з доводами позивача щодо безпідставності притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України судовий збір сплачено при подачі позову.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.235, ч.1 ст.256, ст.280, ч.2 ст.283 КУпАП, ч.1 ст.72, ч.1 та ч.2 ст.77, ч.1 ст.139, п.2 ч.1 ст.241, ч.1-ч.2 ст.243, ст.244-246, ч.3 ст.286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову № 53 за справою про адміністративне правопорушення від 11.02.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст.210-1 КУпАП закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя О.А. Гуденко