Справа № 240/12996/24
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Житомир справа № 240/12996/24

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Громадської організації "Проти придурків та ідіотів" про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державної казначейської служби України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Громадської організації "Проти придурків та ідіотів", в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії Державної казначейської служби України щодо повернення виконавчого листа Солом`янського районного суду м.Києва від 07.10.2022 та інших документів у справі № 760/8393/23, направлених згідно з описом (додаток 1), оформлені листом № 5-11-11/14537 від 02.07.2024 (додаток 3);

- зобов`язати Державну казначейську службу України за власний рахунок повернути від ОСОБА_1 виконавчий лист Солом`янського районного суду м.Києва від 07.10.2022 та інших документів у справі № 760/8393/23, направлених згідно з описом (додаток 1), та направити вказаний лист до виконання в установленому законом порядку.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13.06.2024 направив відповідачу до виконання виконавчий лист, виданий Солом`янським районним судом м. Києва у справі № 760/8393/20 на примусове виконання рішення від 12.10.2021, однак, відповідач 09.07.2024 року повернув виконавчий лист стягувачу з підстави ненадання заяви та реквізитів банківського рахунку, на який слід перераховувати кошти.

Позивач стверджує, що пункт 9 "Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників", затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011 року №845, чітко визначає підстави для повернення виконавчого листа органом Казначейства і така підстава як "ненадання заяви та реквізитів банківського рахунка" у даному пункті відсутня.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання (у письмовому провадженні).

29.07.2024 від Державної казначейської служби надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вказує, що у своїй відповіді зазначив правову підставу для повернення виконавчого листа без виконання п.6 "Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників" та роз`яснив позивачу право на поторне звернення після усунення вказаного недоліку.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив таке.

Матеріалами справи, а саме описом вкладення у цінний лист, підтверджується, що ОСОБА_1 13.06.2024 направив до Державної казначейської служби копію рішення від 12.10.2021 у справі № 760/8393/20 та виконавчий лист.

Листом від 02.07.2024 Державна казначейська служба повідомила позивача про повернення оригіналу виконавчого листа, посилаючись на те, що всупереч п.6 «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011 №845, позивачем не надано заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти. Також відповідач повідомив позивача про можливість повторного звернення до Казначейства після усунення зазначеного недоліку

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ), статтею 1 якого передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина 1 статті 5 Закону №1404-VIIІ).

У випадках, передбачених законом, рішення щодо стягнення майна та коштів виконуються органами доходів і зборів, а рішення щодо стягнення коштів - банками та іншими фінансовими установами. Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. У випадках, передбачених законом, рішення можуть виконуватися іншими органами. Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання (стаття 6 Закону №1404-VIIІ).

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначений "Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників", затвердженим постановою КМУ від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок № 845).

Пунктом 3 Порядку № 845 визначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до ч.1 п. 6 Порядку № 845 у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб:

- заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення);

- оригінал виконавчого документа;

- судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності);

- оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

Як передбачає ч. 2 п. 6 цього Порядку, до заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

З наведеної норми слідує, що подання заяви про виконання виконавчого документа є обов`язковою умовою для здійснення органом Державної казначейської служби України (далі Казначейство) дій, пов`язаних із примусовим списанням коштів з рахунків боржників, які обслуговуються через Казначейство. Заява, вимоги до змісту якої встановлені п. 6 Порядку №845, подається стягувачем разом з оригіналом виконавчого документа та іншими необхідними документами відповідно до встановленого порядку. Вона є підставою для початку процедури виконання рішень судів та інших органів щодо стягнення коштів з рахунків боржника. Подання лише виконавчого документа без супровідної заяви не відповідає вимогам законодавства та не допускається, оскільки Казначейство не наділене повноваженнями здійснювати будь-які виконавчі дії за відсутності відповідного звернення стягувача в установленій формі.

В свою чергу, відсутність банківських реквізитів у заяві або в супровідних документах має істотне значення для розгляду питання про прийняття виконавчого документа до виконання органом Державної казначейської служби.

У разі звернення до органу Держказначейства з метою примусового стягнення коштів з рахунків боржника, відсутність реквізитів рахунку стягувача означає, що Казначейство не матиме технічної можливості здійснити перерахування стягнутих коштів. Це розцінюється як неповнота документів, у зв`язку з чим заява та виконавчий документ можуть бути повернуті без розгляду, що слідує із змісту підпункту 2) пункту 9-2 Порядку № 845.

Посилання позивача на те, що п. 9 Порядку № 845 не містить такої підстави як "ненадання заяви та реквізитів банківського рахунка" спростовуються наведеним вище.

Відповідач, пропонуючи позивачеві повторно звернутись після усунення недоліку, діяв у відповідності до пункту 10 Порядку № 845 та права позивача не порушив.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання неправомірними дій Державної казначейської служби України щодо повернення виконавчого листа Солом`янського районного суду м.Києва від 07.10.2022 та інших документів у справі № 760/8393/23 є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Необгрунтованою є й вимога позивача про зобов`язання відповідача власним коштом повернути від ОСОБА_1 виконавчий лист Солом`янського районного суду м.Києва від 07.10.2022 та інших документів у справі № 760/8393/23, позаяк законодавством не встановлено обов`язку Казначейства зберігати або пересилати виконавчі документи власним коштом, якщо вони були повернуті відповідно до встановленої процедури.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

вирішив:

В задоволенні адмністративного позову ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Громадської організації "Проти придурків та ідіотів" про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Майстренко

26.05.25