Справа № 420/13670/25
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Бойко О.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, вирішив адміністративний позов задовольнити частково.

І. Суть спору

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив суд:

(1).Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області стосовно обмеження пенсії максимальним розміром ОСОБА_1 з 01.02.2021, з 01.03.2021, з 01.03.2023, з 01.03.2024 при проведенні перерахунку на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 у справі № 420/33222/24.

(2).Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.02.2021, з 01.03.2021, з 01.03.2023, з 01.03.2024 здійснити перерахунок та виплати пенсії ОСОБА_1 , яку нараховано на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 у справі № 420/33222/24 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція Позивача

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач при перерахунку його пенсії на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 по справі № 420/33222/24 безпідставно обмежив розмір виплачуваної пенсії максимальним розміром.

При цьому, позивач звертає увагу, що рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано таким, що не відповідають Конституції України положення ч.7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою було встановлено обмеження пенсії максимальним розміром. Таким чином, положення ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення є неконституційними та з 20.12.2016 року втратили чинність.

Позивач вважає, що під час проведення відповідачем перерахунку пенсії, останній протиправно встановив обмеження її максимальним розміром, а тому він звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

(б) Позиція Відповідача

20.05.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування відзиву на позовну заяву представник зазначив, що згідно із статтею 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668 Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи максимальний розмір пенсій (крім пенсійних виплат, що здійснюються з накопичувального пенсійного фонду) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262), не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Зазначений Закон є чинним з 1 жовтня 2011 року та неконституційним не визнавався.

Представник відповідача зазначає, що посилання позивача на рішення КСУ № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року є безпідставним, оскільки ним визнано таким, що не відповідають статті 17 Конституції України положення першого речення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ саме в редакції ЗУ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 24.12.2015 № 911-VII, однак редакція ЗУ від 08.07.2011 № 3668 Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи залишилася діючою.

На думку відповідача, законних підстав для виплати пенсії позивачу в розмірах більших, ніж передбачено ст. 2 Закону № 3668 у Головного управління не має, оскільки це призведе до порушення норм чинного законодавства. За таких обставин, передбачені ст. 2 Закону № 3668 обмеження застосовані до позивача правомірно.

ІІІ. Процедура та рух справи

05.05.2025 ухвалою Одеський окружний адміністративний суд, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІV. Обставини справи, встановлені судом та докази на їх підтвердження

Позивач перебуває на пенсійному забезпеченні у відповідача та йому призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 по справі № 420/33222/24 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які полягають у відмові здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області від 19.09.2024 року № 6001.1-6920/6013, починаючи з 01.02.2021 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021 року на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області від 19.09.2024 року № 6001.1-6920/6013, виданої станом на 01.01.2021 року, у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб та положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, з урахуванням виплачених сум..

На виконання вказаного рішення відповідач здійснив відповідні перерахунки пенсії позивача наступним чином:

- з 01.02.2021: підсумок пенсії (з надбавками): 46846,60 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії: 22316,05 грн.;

- з 01.03.2022: підсумок пенсії (з надбавками): 53365,06 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії: 27524,26 грн.;

- з 01.03.2023: підсумок пенсії (з надбавками): 55303,66 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії: 27524,26 грн.;

- з 01.03.2024: підсумок пенсії (з надбавками): 57285,86 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії: 31445,06 грн.

V. Джерела права та висновки суду

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Відповідно до ст. 1-1 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів. Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно ч. 1 ст. 43 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч. 7 ст. 43 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Разом з тим, ч. 7 ст. 43 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано неконституційним.

Конституційний Суд України зазначив, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

В резолютивній частині рішення Конституційний суд України зазначив: визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ зі змінами, а саме:

- частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

При цьому, частина сьома статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення № 7-рп/2016 від 20.12.2016.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня ч. 7 ст. 43 в Законі України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України № 1774-VIII, який прийнято 06 грудня 2016 року та вперше опубліковано в газеті Голос України 27 грудня 2016 року та набрав чинності відповідно до прикінцевих положень з 1 січня 2017 р., у частині сьомій статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб слова і цифри у період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2016 р. замінено словами і цифрами по 31 грудня 2017 р..

Таким чином, зі змісту внесених змін Законом України № 1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року, встановлюється, що у Законі України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року по справі № 127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року по справі № 522/16882/17, від 31 січня 2019 року по справі № 638/6363/17, від 15 квітня 2019 року по справі № 127/4270/17, від 15 квітня 2019 року по справі № 522/16973/17, від 21 листопада 2019 року у справі № 295/2039/17, від 10 жовтня 2019 року по справі № 522/22798/17, від 23 червня 2020 року по справі № 686/24928/16-а, від 10 вересня 2021 року по справі № 300/633/19.

Таким чином, після прийняття Конституційним Судом України Рішення № 7-рп/2016 від 20.12.2016 обмеження розміру пенсії позивача 10 (десятьма) прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність - є неправомірним.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на положення ст. 2 ЗУ Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, оскільки саме на підставі вказаного Закону були внесені зміни до ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та, фактично, є ідентичними. При цьому, факт визнання такого обмеження розміру пенсії таким, що не відповідає ст. 117 Конституції України свідчить про протиправність застосування аналогічних положень ЗУ Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи при перерахунку пенсії позивача.

За таких обставин, зважаючи на визнання неконституційними положень частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, якою передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, приймаючи до уваги те, що обмеження пенсії максимальним розміром порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, суд зазначає, що пенсійний орган визначаючи позивачу пенсії із обмеженням її максимальним діяв всупереч приписам Конституції України та Закону №2262-ХІІ.

З урахуванням зазначеного, відповідач при проведенні перерахунку пенсії на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 по справі № 420/33222/24 безпідставно обмежив максимальним розміром пенсію позивача.

Суд встановив, що позивач в прохальній частині позову просить суд зобов`язати відповідача, в тому числі, з 01.03.2021 провести перерахунок його пенсії без обмеження максимальним розміром. Проте суд звертає увагу, що у суду відсутні докази обмеження пенсії позивача саме із вказаної дати. При цьому, відповідно до наданих до суду копії перерахунків пенсії позивача, суд встановив таке обмеження з 01.03.2022.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням зазначеного, з метою належного захисту порушених прав позивача, суд вважає за доцільне вийти за межі заявлених позовних вимог та задовольнити заявлені позовні вимоги шляхом визнання протиправними дії відповідача стосовно обмеження пенсії максимальним розміром позивача з 01.02.2021, з 01.03.2022, з 01.03.2023, з 01.03.2024 при проведенні перерахунку на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 у справі № 420/33222/24 та зобов`язання відповідача з 01.02.2021, з 01.03.2022, з 01.03.2023, з 01.03.2024 здійснити перерахунок та виплати пенсії позивачу, яку нараховано на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 у справі № 420/33222/24 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Таким чином, суд робить висновок, що позовні вимоги належать до часткового задоволення.

VI. Розподіл судових витрат

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Керуючись ст. ст. 2, 139, 243-246 КАС України суд,

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити частково.

2.Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області стосовно обмеження пенсії максимальним розміром ОСОБА_1 з 01.02.2021, з 01.03.2022, з 01.03.2023, з 01.03.2024 при проведенні перерахунку на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 у справі № 420/33222/24.

3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.02.2021, з 01.03.2022, з 01.03.2023, з 01.03.2024 здійснити перерахунок та виплати пенсії ОСОБА_1 , яку нараховано на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 у справі № 420/33222/24 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

4.У задоволенні решти вимог відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, адреса: вул. Канатна, 83 м. Одеса, 65012; .

Суддя Оксана БОЙКО