Справа № 520/29339/24
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 травня 2025 року

м. Київ

справа № 520/29339/24

адміністративне провадження № К/990/19897/25

Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону

на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року,

постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року

та додаткову постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року

у справі № 520/29339/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону щодо ненарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів;

- зобов`язати Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону нарахувати компенсацію втрати частини доходів за період з лютого 2018 року по вересень 2024 року включно і стягнути зазначену суму на користь позивача;

- стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів.

Зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів за період з 26.06.2024 до 26.09.2024, у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати за судовим рішенням.

Стягнуто з Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 по справі № 520/29339/24 - скасовано.

Ухвалено постанову, якою задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 .

Визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 01.02.2018 по 26.09.2024.

Зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 01.02.2018 по 26.09.2024, у зв`язку з порушенням термінів виплати перерахунку грошового забезпечення, за період з 01.02.2018 по 28.01.2020, виплаченого 26.09.2024 на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2024 у справі № 520/6483/22.

Стягнуто з Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Додатковою постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2025 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі № 520/29339/24 - задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону витрати на професійну правничу допомогу, понесені при розгляді справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу до Верховного Суду.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

З матеріалів касаційної скарги встановлено, що вони оформлені без дотримання вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України в касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Перевіривши касаційну скаргу відповідача, Судом встановлено, що її зміст не відповідає вимогам пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, оскільки ним не обґрунтовано підстави, на якій подана касаційна скарга, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Так перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що скаржник посилається на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України та зазначає, що судами здійснено протилежне тлумачення змісту норм Закону України № 2050-ІІІ від 19.10.2000 та постанови КМУ № 159 від 21.01.2001 без урахування висновків щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Конституційного Суду України у Рішенні від 15.10.2013 №9-рп/2013, у постановах Верховного Суду від 05.05.2022 у справі № 380/8976/21, від 29.11.2023 у справі № 560/11895/23.

Суд зазначає, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України в касаційній скарзі зазначається норма права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд апеляційної інстанції застосував в оскаржуваному судовому рішенні; висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваному судовому рішенні; висновок щодо її застосування у постанові Верховного Суду із зазначенням дати її прийняття та номеру справи; обґрунтування подібності правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

При цьому необхідно виходити з того, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови.

Посилання на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судом попередньої інстанції у цій справі норм права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.

При цьому, обов`язковою умовою є подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду та у якій подається касаційна скарга).

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

Разом з тим, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, а так само оцінка судами їх сукупності, не можуть вважатися подібністю правовідносин.

Отже, в разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, необхідно указати конкретну норму права (пункт, частина, стаття), яка застосована судом без урахування висновку Верховного Суду

Однак, посилаючись на неврахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, заявник не вказує конкретну норму права, яку застосовано судами без урахування висновку Верховного Суду.

Водночас, Суд відхиляє посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 05.05.2022 у справі № 380/8976/21, оскільки зазначений Закон № 2050-ІІІ від 19.10.2000 та постанова КМУ № 159 не були застосованими у вказаній постанові, а у постанові від 29.11.2023 у справі № 560/11895/23 - постанова КМУ № 159.

Водночас, підстави касаційного оскарження додаткової постанови від 23 квітня 2025 року скаржником не зазначено та не обґрунтовано.

Згідно з вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження, а за змістом частини першої статті 341 КАС України, за винятком частини третьої цієї статті КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Таким чином межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, зазначеними скаржником, та викладеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.

Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року та додаткову постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2025 у справі № 520/29339/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити скаржнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. Е. Мацедонська