Справа № 591/13086/24
Суддя: Сидоренко А. П.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/591/195/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року Зарічний районний суд м. Суми в особі судді Сидоренко А.П., розглянувши у м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування постанови про адміністративне стягнення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з вказаним адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому зазначає, що він 18 грудня 2024 року отримав поштою постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 від 16 листопада 2024 про накладення на нього адміністративного стягнення №11/24-321 у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

У вказаній постанові зазначено, що позивач під час особливого періоду та дії правового режиму воєнного стану порушив законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині неявки без поважних причин до ІНФОРМАЦІЯ_1 по повістці (розпорядженню) звернення в поліцію 10 жовтня 2024 року для уточнення персональних даних, звірки даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, проходження військово-лікарської комісії, чим порушив абзац перший частини першої та абзац другий частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що є правопорушенням, передбаченим частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Зазначає, що ця постанова винесена з порушенням чинного законодавства, не відповідає обставинам справи, а тому підлягає скануванню.

Позивач вказує, що будь-якої повістки (розпорядження) про явку до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 10 жовтня 2024 року або на будь-яку іншу дату для уточнення персональних даних, звірки даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, проходження військово-лікарської комісії він жодного разу не отримував. Тому виконати цю вимогу суб`єкта владних повноважень він об`єктивно не міг.

Крім того, з описової частини вказаної постанови взагалі не зрозуміло, коли, ким позивачу видано повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_1 та на яку дату, будь-які інші обставини вчинення ним правопорушення. Будь-які посилання на докази вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, у вказаній постанові взагалі відсутні.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що стосовно нього 11 листопада 2024 року складено адміністративний протокол за ознаками ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, проте, відповідно до вимог ст. 254 КУпАП, копію вказаного протоколу йому не вручено.

На виконання вимог п.1 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» він 18 червня 2024 року уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста Резерв+ (номер в реєстрі Оберіг 6), проте, це під час винесення оскаржуваної постанови не прийнято до уваги. Крім того, під час притягнення його до адміністративної відповідальності порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Позивач вказує, що його взагалі належним чином не повідомили про дату та місце розгляду адміністративних матеріалів, не надали можливості надати свої пояснення або докази, а також позбавили права на ознайомлення з матеріалами провадження.

Посилаючись на вказані обставини, просить суд поновити строки на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення № 11/24-321 від 16 листопада 2024 року, визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 № 11/24-321 від 16 листопада 2024 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 01 січня 2025 року позов залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 06 січня 2025 року позивачем надано суду документи на виконання ухвали суду від 01 січня 2025 року.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 07 січня 2025 року у справі за вказаним адміністративним позовом поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним вказаним позовом, відкрито провадження у справі за зазначеним позовом, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 копію ухвали отримав 08 січня 2025 року, правом на подання відзиву не скористався.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 березня 2025 року у справі за вказаним адміністративним позовом залучено як другого відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 17 березня 2025 року подав суду відзив на позов, в якому зазначає, що вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16 листопада 2024 року № 11/24-321 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовані наступним:

1) повістки про необхідність явки до ТЦК позивач не отримував;

2) залишено без уваги той факт, що позивачем оновлено персональні дані 18.06.2024;

3) копії протоколу про адміністративне правопорушення вручено не було;

4) не повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення;

5) оскаржувана постанова не містить посилання на докази вчиненого проступку.

Вказує, що ОСОБА_1 під час дії особливого періоду (правового режиму воєнного стану), будучи належним чином оповіщеним про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , для уточнення персональних даних на 09 год. 00 хв. 10.10.2024, що підтверджується Актом відмови від отримання повістки, складеним у присутності двох свідків, у визначені дату, час та місце не прибув, про поважність причин неявки, передбачених п. 23 Порядку № 560, не сповістив.

Відтак, ІНФОРМАЦІЯ_5 вжито всіх передбачених законом заходів, спрямованих на оповіщення ОСОБА_1 про необхідність прибуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону № 3543-ХІІ, громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно із п. 3 Правил військового обліку, що є Додатком 2 до Порядку № 1487, військовозобов`язані за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із КУпАП.

Диспозицією ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

В діях ОСОБА_1 , у зв`язку з невиконанням обов`язку щодо прибуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

На виконання положень ст. 259 КУпАП, 11 листопада 2024 року ОСОБА_1 , який перебував у розшуку у зв`язку з порушенням законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, було доставлено представником поліції до Сумського об`єднаного центру мобілізації в Сумській області для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

11листопада 2024 року уповноваженою особою - стрільцем-помічником гранатометника взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим солдатом ОСОБА_3 складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення № 11/24-321 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, який відповідає приписам КУпАП та містить всі необхідні реквізити.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення позивачу було:

- роз`яснено суть вчиненого порушення (неявка за викликом до ТЦК та СП), зміст ст. 63 Конституції України, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП;

- зафіксовано факт відсутності будь-яких пояснень, заяв, пояснень, клопотань і зауважень;

- у відповідності до вимог ст. 277-2 КУпАП, повідомлено про наступний розгляд справи, призначений на 15 год. 10 хв. 16.11.2024 (тобто не пізніше ніж за три доби до дня розгляду справи) у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , каб № 102.

ОСОБА_1 від надання письмових пояснень і отримання протоколу про адміністративне правопорушення відмовився у присутності свідків, що засвідчено відповідними записами і підписом особи, яка склала протокол.

Посилання позивача на факт уточнення персональних даних через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаних і резервістів «Резерв+» не звільняє його від обов`язку явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за викликом.

Клопотання про перенесення розгляду справи із зазначенням поважності причин неявки від ОСОБА_1 , який був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, ні в усному, ні у письмовому вигляді до ІНФОРМАЦІЯ_3 не надходило.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, не входить до виключного переліку справ, коли присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою (абз. 2 ст. 268 КУпАП).

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення на підставі наявних у справі доказів, начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 виніс постанову від 16 листопада 2024 року № 11/24-321, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

За наявності підтвердженого факту вчинення адміністративного проступку (неявка за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_6 ), постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16.11.2024 № 11/24-321 відносно ОСОБА_1 винесена у межах повноважень, за результатом повного, об`єктивного, всебічного та неупередженого дослідження всіх обставин справи у їх сукупності, з урахуванням регламентованої законом процедури, на підставі наявних доказів, керуючись законом та правосвідомістю, а тому підстави для її скасування відсутні.

Посилаючись на вказані обставини, просить суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності та залишити адміністративний позов без розгляду (а.с.30-47).

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Під час судового розгляду встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_2 від 16 листопада 2024 року №11/24-135 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. (а.с. 9).

Зі змісту постанови вбачається, що 16 листопада 2024 року о 15 год 10 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 було встановлено факт порушення громадянином ОСОБА_1 під час особливого періоду під час дії правового режиму воєнного стану законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині неявки до ІНФОРМАЦІЯ_1 по повістці (розпорядженню) звернення в поліцію 10 жовтня 2024 року для уточнення персональних даних, звірки даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, проходження військово-лікарської комісії та визначення призначення без поважних причин, визначених Переліком поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 року № 673. Зазначене вище є порушенням абзацу першого частини першої та абзацу другого частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та кваліфікується як вчинення правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді 17000 грн. 00 коп.

Матеріали справи містять копію повістки № 1717 на ім`я ОСОБА_1 , якою його зобов`язано з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , каб. 309 каб. 104, 10 жовтня 2024 року о 09 год. 00 хв. для уточнення персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (а.с.43-44).

Представником відповідача надано копію акту відмови від отримання повістки від 09 жовтня 2024 року, в якій вказується про фіксацію факту відмови ОСОБА_1 від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09 год. 00 хв. 10 жовтня 2024 року (а.с.44-зворот).

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 210-1 КУпАП встановлена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, відповідно до якої в редакції на час виникнення спірних правовідносин:

Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.1 ст.210-1 КУпАП).

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.2 ст.210-1 КУпАП).

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.3 ст.210-1 КУпАП).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Отже, на дату винесення відповідачем спірної постанови в Україні діяв особливий період, що є підставою для застосування ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок № 560, тут і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який, зокрема, визначає: процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 560 за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Відповідно до пунктів 28-30 Порядку № 560 виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

У повістці зазначаються:

прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка;

найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку;

мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ;

місце, день і час явки за викликом;

підпис (кваліфікований електронний підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку, дата підпису;

реєстраційний номер повістки;

роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Повістка формується за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або бланк повістки заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу.

Керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на повістку кваліфікований електронний підпис або особисто підписує повістку та скріплює гербовою печаткою.

Реєстраційний номер повістки фіксується в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Представник відповідача, заперечуючи проти позовних вимог, посилається на акт відмови від отримання повістки від 09 жовтня 2024 року.

Пунктом 40 Порядку № 560 встановлено, що під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.

Згідно з п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

у разі вручення повістки особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Згідно з абзацами 4-6 пункту 47 Порядку № 560 у разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину.

Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Акт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Проаналізувавши вищевказані норми в контексті обставин цієї справи, слід зазначаити, що в разі відмови військовозобов`язаного від отримання повістки належним підтвердженням оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 є відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки.

Таким чином, сам по собі акт відмови від отримання повістки без відповідного відеозапису доведення акта відмови від отримання повістки не є належним підтвердженням оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому, будь-яких відеозаписів доведення акта відмови від отримання повістки до позивача відповідачем не надано.

Доказів ведення відеофіксації із застосуванням технічних приладів під час вручення повістки позивачу відповідачем також не надано, посилань на здійснення такої відеофіксації не наведено.

На підставі викладеного, враховуючи вимоги п. 41 Порядку № 560, суд вважає недоведеним факт належного оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 10 жовтня 2024 року о 09:00 год.

Отже, не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи зазначення у оскаржуваній постанові про те, що позивач був належним чином оповіщеним про необхідність явки 10 жовтня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення військово-облікових даних.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень процесуального законодавства покладено на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень. Відповідачем не надано доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності.

Із змісту рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 вбачається, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до закріпленого у ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а вказав, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи викладене, наявні підстави для задоволення позовних вимог про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , як юридичної особи, структурним підрозділом якої є відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн., сплачений при зверненні до суду із вказаною позовною заявою.

Керуючись ст.ст.5,8,14,22,72-79,136,139, 211, 220,241-246,250,271,286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування постанови про адміністративне стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 № 11/24-321 від 16 листопада 2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 605 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя А.П.Сидоренко