Справа № 451/533/25
Суддя: Патинок О. П.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

26 травня 2025 рокуСправа №451/533/25
Провадження № 2-а/451/14/25

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді - Патинок О.П.

секретар судового засідання - Ференс І.І.

Справа № 451/533/25

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

з участю позивача ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Описова частина рішення: 07.04.2025 до Радехівського районного суду Львівської області надійшли матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 07.04.2025 справу номер 451/533/25 розподілено судді Патинок О.П.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 27.03.2025 поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Волинській області, рядовим поліції Драганчук М.Ф. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4366610, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700,00 грн. Вважає, що при розгляді справи порушено цілий ряд його прав, з винесеною постановою не погоджується, вважає її незаконною та такою, що підлягає до скасування. Звертає увагу суду, що поліцейським під час розгляду справи не надано йому можливості скористатись правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема, на захист, відтак на його прохання про бажання скористатись правовою допомогою, працівником поліції було зазначено, що він не може забезпечити захисника та запропонував йому самому це зробити. Поліцейський проігнорував усі можливі правові та моральні принципи (стан здоров`я його дружини) та поставив його у край невигідне становище, із врахуванням необхідності терміново продовжувати рух, змусив Мулявка О.В. тим самим до продовження складення постанови без участі фахівця в галузі права. Окрім цього, зазначає, що прилад за допомогою якого здійснювалася фіксація швидкості руху, не був встановлений стаціонарно, а його ручне використання не допустиме. Так, в якості доказу на підтвердження наявності події правопорушення, а саме факту перевищення позивачем встановлених обмежень швидкості руху, до постанови додано показання технічного засобу - лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 008399. Однак, відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може утримуватися інспектором поліції в руках, а повинен бути стаціонарно вмонтованим. Утримання такого приладу поліцейським у руці, з урахуванням вірогідної похибки, ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля. Просить суд позов задовольнити.

16.04.2025 від представника відповідача Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Корнійчук І.А. надійшов відзив на позовну заяву, де представник просить суд відмовити повністю у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю такого. Зокрема, підставою зупинки транспортного засобу марки «Mercedes-Benz ML 350» д.н.з. НОМЕР_1 було перевищення встановленого обмеження швидкості руху. Поліцейський підійшов до водія, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1. ПДР України на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 2.4. а) ПДР України. Встановивши особу водія, ким виявився гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та факт вчинення ним адміністративного правопорушення, саме порушення вимог п. 12.4. ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення про проведення розгляду справи, щодо водія. Позивачу було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, надано можливість надавати пояснення, заявляти клопотання та знайомитись з матеріалами справи, користуватися юридичною допомогою адвоката та іншого фахівця в галузі права (мітка часу -13 год. 47 хв. 53 сек.). Позивач надав письмові пояснення на місці вчинення адміністративного правопорушення, заявив клопотання про ознайомлення з доказами вчинення адміністративного правопорушення, також ознайомився з документацією на технічний пристрій лазерного вимірювача швидкості ТгиСАМ LТІ 20/20 № ТС008399. Після проведення розгляду справи було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4366610 від 27.03.2025, якою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700 грн. Згідно зі ст. 285 КУпАП, позивача було ознайомлено зі змістом оскаржуваної постанови, копію постанови позивач отримав на місці розгляду справи під підпис. Щодо твердження позивача, мовою оригіналу «Звертаю увагу суду, що поліцейським під час розгляду справи не надано мені можливості скористатися правами передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема, на захист, відтак на моє прохання про бажання скористатись правовою допомогою, працівником поліції було зазначено, що він не може забезпечити мені захисника та запропонував мені самому це зробити», зазначає, що доводи позивача ґрунтуються на помилковому трактуванні положень ст. 268 КУпАП, оскільки позивач безпідставно ототожнює своє право на отримання правової допомоги з обов`язком відповідача (поліцейського) забезпечити йому участь/консультацію такого адвоката під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності. Крім того, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, а тому подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень. Доводи позивача про те, що поліцейський не вправі використовувати пристрій ТгиСаm в ручному режимі, оскільки він, на думку позивача, не передбачений законодавством, спростовується положеннями статті 40 Закону України «Про Національну полінію», які дозволяють застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Посилання позивача на те, що дії поліцейського були незаконними, оскільки вимірювання швидкості руху було здійснено приладом із функцією фото- та відео фіксації ТгиСаm, який знаходився в руках працівника поліції і переміщався у просторі, а не був встановлений стаціонарно, спростовуються листом Департаменту патрульної поліції «Про використання лазерного вимірювача швидкості ТгиСаm для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху» від 04.10.18 № 11299/41/2/02-2018 та листом ДП «Укрметртестстандарт» від 21.12.2020 № 28-10/139, відповідно до яких лазерний вимірювач ТгиСаm відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Вважає, що різниця між зафіксованою швидкістю і допустимою швидкістю руху в населеному пункті 112 км/год - 50 км/год. 62 км/год перевищує допустимі норми відхилення передбачені технічними характеристиками пристрою ТгиСаm. Зауважують, що перед населеним пунктом с.Шклинь на км. 101+683 праворуч та км. 102+922 ліворуч автодороги Н-17 «Львів-Радехів-Луцьк», зокрема, на якій чітко вбачається, що дана автодорога від початку населеного пункту і до кінця, обладнана дорожніми знаками з обох сторін 5.76 (Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху). А отже, дані дорожні знаки є наявні при в`їзді в с. Шклинь, що дозволяє на даній ділянці автомобільної дороги контролювати та фіксувати транспортних засобів. Просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

29.04.2025 від представника відповідача Департаменту патрульної поліції Корнійчук І.А. надійшов відзив на позовну заяву, де представник просить суд відмовити повністю у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю такого. Зокрема, підставою зупинки транспортного засобу марки «Mercedes-Benz ML 350» д.н.з. НОМЕР_1 було перевищення встановленого обмеження швидкості руху. Поліцейський підійшов до водія, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1. ПДР України на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 2.4. а) ПДР України. Встановивши особу водія, ким виявився гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та факт вчинення ним адміністративного правопорушення, саме порушення вимог п. 12.4. ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення про проведення розгляду справи, щодо водія. Позивачу було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, надано можливість надавати пояснення, заявляти клопотання та знайомитись з матеріалами справи, користуватися юридичною допомогою адвоката та іншого фахівця в галузі права (мітка часу -13 год. 47 хв. 53 сек.). Позивач надав письмові пояснення на місці вчинення адміністративного правопорушення, заявив клопотання про ознайомлення з доказами вчинення адміністративного правопорушення, також ознайомився з документацією на технічний пристрій лазерного вимірювача швидкості ТгиСАМ LТІ 20/20 № ТС008399. Після проведення розгляду справи було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4366610 від 27.03.2025, якою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. Згідно зі ст. 285 КУпАП, позивача було ознайомлено зі змістом оскаржуваної постанови, копію постанови позивач отримав на місці розгляду справи під підпис. Щодо твердження позивача, мовою оригіналу «Звертаю увагу суду, що поліцейським під час розгляду справи не надано мені можливості скористатися правами передбаченими ст. 268 КУпАП України, зокрема, на захист, відтак на моє прохання про бажання скористатись правовою допомогою, працівником поліції було зазначено, що він не може забезпечити мені захисника та запропонував мені самому це зробити», зазначають, що доводи позивача ґрунтуються на помилковому трактуванні положень ст. 268 КУпАП, оскільки позивач безпідставно ототожнює своє право на отримання правової допомоги з обов`язком відповідача (поліцейського) забезпечити йому участь/консультацію такого адвоката під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності. Крім того, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, а тому подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень. Доводи позивача про те, що поліцейський не вправі використовувати пристрій ТгиСаm в ручному режимі, оскільки він, на думку Позивача, не передбачений законодавством, спростовується положеннями статті 40 Закону України «Про Національну полінію», які дозволяють застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Посилання позивача на те, що дії поліцейського були незаконними, оскільки вимірювання швидкості руху було здійснено приладом із функцією фото- та відео фіксації ТгиСаm, який знаходився в руках працівника поліції і переміщався у просторі, а не був встановлений стаціонарно, спростовуються листом Департаменту патрульної поліції «Про використання лазерного вимірювача швидкості ТгиСаm для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху» від 04.10.18 № 11299/41/2/02-2018 та листом ДП «Укрметртестстандарт» від 21.12.2020 № 28-10/139, відповідно до яких лазерний вимірювач ТгиСаm відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Вважають, що різниця між зафіксованою швидкістю і допустимою швидкістю руху в населеному пункті 112 км/год - 50 км/год. 62 км/год перевищує допустимі норми відхилення передбачені технічними характеристиками пристрою ТгиСаm. Зазначають, що перед населеним пунктом с.Шклинь на км. 101+683 праворуч та км. 102+922 ліворуч автодороги Н-17 «Львів-Радехів-Луцьк», зокрема, на якій чітко вбачається, що дана автодорога від початку населеного пункту і до кінця, обладнана дорожніми знаками з обох сторін 5.76 (Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху). А отже, дані дорожні знаки є наявні при в`їзді в с. Шклинь, що дозволяє на даній ділянці автомобільної дороги контролювати та фіксувати транспортних засобів. Просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

08.05.2025 через систему «Електронний суд» від представника Головного управління Національної поліції у Волинській області Забожчук О.В. надійшов відзив на позовну заяву, де представник відповідача вказує, що УПП у Волинській області є територіальним (відокремленим) підрозділом Департаменту патрульної поліції та не підпорядковується ГУНП у Волинській області. Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, має печатку, із зображенням Державного Гербу України, інші печатки, штампи, бланки зі своєю повною та скороченою назвою. У даному випадку позовні вимоги не можуть пред`являтись до ГУНП у Волинській області, оскільки відсутні правовідносини з позивачем та ГУНП не могло жодним чином впливати на права чи обов`язки позивача. Зважаючи на викладене Головне управління Національної поліції у Волинській області є неналежним відповідачем у вказаній справі. Повідомляють, що у Головного управління Національної поліції у Волинській області відсутні копії постанови серії ЕНА №4366610 від 27.03.2025 та матеріали, що стали підставою для винесення зазначеної постанови, оскільки УПП у Волинській області, не підпорядкований ГУНП у Волинській області.

Пояснення сторін:

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити із підстав викладених у позовній заяві.

Заяви (клопотання) учасників справи

У поданому 16.04.2025 та 29.04.2025 відзиві на позовну заяву відповідач просив розгляд справи здійснювати без участі представника ДПП (а.с.17-21, 63-67).

25.05.2025 від представника ДПП І. Корнійчук надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.56-57).

Процесуальні дії у справі

08.04.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру надійшла відповідь №1272876 від 08.04.2025 щодо зареєстрованого місця проживання позивача.

Суддя своєю ухвалою від 08.04.2025 відкрив провадження у справі та призначив її розгляд по суті з повідомленням (викликом) сторін на 17.04.2025 на 10.00 год.

Суд своєю ухвалою від 17.04.2025 задовольнив клопотання позивача та замінив первісного відповідача Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції у справі № 451/533/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, на належного відповідача - Департамент патрульної поліції (вул. Федора Єрнста, буд. 3, м. Київ, 03048, ).

28.04.2025 судове засідання протокольно відкладено, клопотання представника відповідача ДПП.

06.05.2025 судове засідання протокольно відкладено у зв`язку із неявкою позивача.

26.05.2025 судом протокольно за клопотанням позивача проведено заміну та виключено Головне управління Національної поліції у Волинській області із складу відповідачів.

Мотивувальна частина рішення: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Як видно з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4366610 від 27.03.2025 винесеної поліцейським 1 взводу 1 роти 1 батальйону УПП у Волинській області ДПП рядовим поліції Драганчук М.Ф., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді «штрафу 1 700 грн.» (а.с.6;23;69).

Згідно пояснень ОСОБА_1 від 27.03.2025 та в судовому засіданні по суті зупинки т/з, останній повідомив, що працівники поліції використовували прилад Трукам 008399 тримаючи в руках (а.с.7).

Як вбачається із виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №1920 ОСОБА_2 була госпіталізована з 26.03.2025 до 04.04.2025 до КП «Луцька ЦРЛ» Підгайцівської сільської ради, дата оперативного втручання 26.03.2025 (а.с.8).

Крім того, представником відповідача надано фотокартку (роздруківку) з веб-сайту Google Maps, де вказано координати місця адміністративного порушення (а.с.26,71).

Відповідно до копії листа «Про організацію дорожнього руху» №12980/41/27/02-2022 від 23.09.022 ДПП погодило встановлення дорожніх знаків 5.76 «Автоматична відео фіксація порушень Правил дорожнього руху» в тому числі і в с. Шклинь (км 101+683 праворуч та 102+922 ліворуч) (а.с.27,73).

Щодо правомірності використання приладу TruCАМ LTI 20/20, відповідачем ДПП долучені докази, зокрема, сервісна книжка приладу для вимірювання швидкості транспортних засобів TruCАМ LTI 20/20 (а.с.28-29, 75-76), сертифікат відповідності (а.с.30-31, 78-79), копія свідоцтва про повірку № 22-01/32854, чинне до 03.12.2025 (звор. арк. а.с.28), лист Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України №04/03/03-3878 від 04.10.2018 (а.с.34,82), лист ДП «Укрметртестстандарт» від 21.12.2020 № 28-10/139 на ім`я першого заступника Департаменту патрульної поліції України (а.с.35,83).

Також, відповідно до листа ДП «Укрметртестстандарт» від 01.10.2019 № 22-38/49 на ім`я першого заступника Департаменту патрульної поліції України лазерний вимірювач TruСАМ відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruСАМ також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі. В автоматичному режимі без участі оператора забезпечується циклічне виконання послідовності дій: вибір цільового транспортного засобу, вимірювання швидкості, руху транспортного засобу, документування результатів вимірювання та фотофіксація належної до цих результатів дорожньої ситуації. Алгоритми обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювань швидкості руху транспортних засобів в межах максимально допустимої похибки, як в ручному так і в автоматичному режимах: - ± 2 км/год. в діапазоні від 2 до 200 км/год.; - ± 1 % в діапазоні від 201 до 320 км/год (а.с.74).

Лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 ІІ TruCam отримав сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки від 26.12.2018 №22/3/В/21/376-18, виданого державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ», дійсний до 26.12.2028 (а.с.32-33, 80-81).

Як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача додано фотознімок, який виготовлений за допомогою приладу TruCam та відеозапис на яких зображено автомобіль марки засобом «Mercedes-Benz ML 350» д.н.з. НОМЕР_1 , вказано дату та час вчинення правопорушення, швидкість руху автомобіля, яка становила 112 км/ год, дистанція 197,7 м (а.с.25;70-71).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Висновки за результатами розгляду справи

Вивчивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, суд приходить переконання про розгляд справи за наявними доказами та про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами ч. 5 ст. 160 КАС України право оскаржити рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень мають особи, права, свободи та інтереси яких відповідні рішення, дії чи бездіяльність порушують.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Зазначена норма вказує на те, що саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок по доведенні правомірності своїх дій/рішень. При цьому суб`єкт владних повноважень при винесенні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності має чітко дотриматися вимог КУпАП.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені зокрема ч. 4 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національну поліцію). Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями) (далі ПДР України).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 4 ст. 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із змісту спірної постанови слідує, що позивачем допущено перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів у населеному пункті с. Шклинь, більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, що підтверджується і відеозаписами доданими до відзиву на позовну заяву, доказів зворотнього суду не надано.

Щодо доданого до матеріалів справи відеофайлу та роздруківки з відеофайлу з приладу вимірювання швидкості TruCam LТI 20/20, суд враховує наступне.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України № 580-VIII від 02.07.2015 «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із ст. 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; поверхнева перевірка і огляд; зупинення транспортного засобу; вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; проникнення до житла чи іншого володіння особи; перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису; перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; поліцейське піклування.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань;2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

Водночас, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Так, прилад TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 26.12.2018 №22/3/В/21/376-18. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером UA.TR.001.

Крім того, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/32854, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 03.12.2024 та чинного до 03.12.2025, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС008399 є придатним до застосування.

Відтак, суд дійшов висновку, що належними доказами підтверджено порушення позивачем ПДР України.

Крім цього, суд вважає недоцільним посилання позивача на те, що прилад TruCam не може застосовуватися працівниками поліції, тримаючи в руці.

Дане твердження є хибним з тих підстав, що у відповідності до положень ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото-і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Разом з цим, оскаржувана постанова накладає адміністративне стягнення на позивача за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 є засобом вимірювальної техніки, а не пристроєм, що здійснює автоматичну фото- та відеозйомку.

Суд звертає увагу, на те, що згідно інформації ДП «Укрметртестстандарт», лазерний вимірювач ТruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

Щодо твердження позивача, про те, що йому не надано можливості скористатися правами передбаченими ст. 268 КУпАП України, зокрема, правом на захист, суд зазначає наступне.

Як видно із відеозапису з нагрудної камери працівника поліції «export-tkv1o» о 13 год 47 хв працівник поліції роз`яснив позивачу суть допущеного правопорушення, роз`яснив позивачу його права, передбачені статтею 268 КУпАП та статтею 63 Конституції України; будь-яких перешкод з приводу можливості скористатись правовою допомогою поліцейським не здійснено. Окрім того, як зафіксовано на відеозаписі «export-tkv1o» о 13 год 48 хв, ОСОБА_1 запитує у працівника поліції чи надається проміжок часу щоб забезпечити адвоката, після чого працівник поліції уточняє у позивача чи буде він очікувати адвоката 1-1,5 год, на що позивач відмовився.

Доводи позивача щодо не забезпечення поліцейським захисника ґрунтуються на помилковому трактуванні положень ст. 268 КУпАП, оскільки позивач безпідставно ототожнює своє право на отримання правової допомоги з обов`язком відповідача (поліцейського) забезпечити йому участь/консультацію такого адвоката під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності. Крім того, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, а тому подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень

Таким чином доводи позивача щодо процедурних порушень під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд відхиляє, як такі, що не знайшли підтверджень.

На твердження позивача про те, що поліцейський проігнорував усі можливі правові та моральні принципи (стан здоров`я його дружини) та поставив його у край невигідне становище, із врахуванням необхідності терміново продовжити рух, суд зазначає, що працівником поліції було запропоновано перенести розгляд справи, на що ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано о13 год 49 хв на відеозаписі «export-tkv1o».

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700 гривень, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Розподіл судових витрат між сторонами

Згідно ст.139 КАС України судові витрати залишаються на стороні позивача.

Резолютивна частина рішення:

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 122, 251, 280 КУпАП, ст. ст. 77, 132, 134, 139, 246, 250, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Департамент патрульної поліції, адреса: вул. Федора Єрнста, буд. 3, м. Київ, 03048,

Повний текст рішення суду складено 26.05.2025.

ГоловуючийПатинок О. П.