Справа № 260/781/25
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання

26 травня 2025 рокум. Ужгород№ 260/781/25

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луцович М.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії: 1) визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області № 4 від 22.01.2025 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2023; 2) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01.02.2023 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області № 4 від 22.01.2025 року про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум; 3) в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

До суду надійшла заява позивача в порядку статті 382 КАС України, в якій просить: 1) встановити судовий контроль за виконанням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31.03.2025р. по справі №260/781/25; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у 10-денний термін подати звіт про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31.03.2025р. по справі №260/781/25 у частині розрахунку заборгованості, нарахуванні та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області №4 від 22.01.2025 року «Про розмір грошового забезпечення» із урахуванням різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром пенсії із 01.02.2023 року по день проведення перерахунку.

Заява обґрунтована тим, що відповідач у добровільному порядку у повному обсязі не виконав рішення суду, яке набрало законної сили. 21 травня 2025 року на підставі рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 по справі №260/781/25 відповідач зробив перерахунок пенсії, однак зменшив відсоткове нарахування відповідно до грошового забезпечення. Позивач вказує, що рішенням від 17 травня 2024 року у справі №260/2410/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області здійснити із 01 березня 2024 року виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром. Таким чином у підсумку із 01.03.2024 року та на день проведення перерахунку пенсії за рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 у справі №260/781/25 наявна значна сума різниці заборгованості між нарахованою та виплаченою пенсією. Проте, у відповіді ГУ ПФУ у Закарпатській області вказав, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 року по справі №260/781/25 різниця в пенсії за минулий час відсутня. На переконання позивача, наведене підтверджує факт невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 по справі №260/781/25 у зв`язку із неправильним нарахуванням базового розміру пенсії та нездійснення розрахунку та нарахування різниці заборгованості по виплаті пенсії за минулий час.

Розглянувши заяву позивача, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У відповідності до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В той же час, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 по справі № 823/175/17, від 23.06.2020 по справі № 802/357/17-а.

У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 04.03.2020 по справі № 539/3406/17, від 11.06.2020 по справі № 640/13988/19.

Відтак, при вирішенні питання щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд враховує те, що Кодексом адміністративного судочинства України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення та, що наслідком неподання звіту суб`єктом владних повноважень чи його неврахування є застосування до керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до приписів частини першої статті 1 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» завершальною стадією судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження.

Отже, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Судом встановлено, що позивач не звертався до Закарпатського окружного адміністративного суду із заявою про видачу виконавчого листа з метою звернення до органів виконавчої влади для примусового виконання рішення суду від 31.03.2025 у справі №260/781/25.

Отже, позивачем не вжито заходів щодо примусового виконання рішення суду, що нівелює потребу у встановленні судового контролю за виконанням рішення суду.

Суд вважає, що виконання рішення суду у справі № 260/781/25 має здійснюватися в примусовому порядку; державний виконавець володіє достатнім обсягом повноважень впливу на боржника з метою забезпечення його виконання. Так, статтею 63 Закону № 1404-VIII передбачено накладення штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин; у випадку, якщо накладення штрафів не призводить до виконання рішення суду зобов`язального характеру, державний виконавець скеровує матеріали для порушення кримінального провадження щодо боржника. Якщо стягувач вважає, що державний виконавець не здійснює належних дій щодо примусового виконання рішення суду, він вправі оскаржити дії/бездіяльність посадових осіб ДВС до суду в порядку статті 287 КАС України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви позивача, поданої в порядку статті 382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в даній справі.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 294, 295,382, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М. Луцович