Справа № 504/1160/24
Суддя: Литвинюк А. В.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 504/1160/24
Номер провадження 2-а/504/28/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2025смт.Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Литвинюк А. В.

за участю секретаря Батяла М. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще. Доброслав в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії АА № 00017478 від 26.02.2024 року,

встановив:

13.03.2024 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила суд визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Савченка В. О. у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00017478 від 26.02.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн; провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення; стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті, , юридична адреса: 03135, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 14 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 копійок.

Заявлені позовні вимоги позивачка мотивує тим, що постановою серії АА № 00017478 від 26.02.2024 року її притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн та встановлено строк для його сплати за вчинення адміністративного правопорушення. Відповідно до вказаної постанови 20.02.2024 року о 07 год. 53 хв. за адресою: М-21, км 247+432, Вінницька область автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MERSEDES-BENZ Actros 4141 реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідальною особою допущено рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України - навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 5,638% (2,255 тонн), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Позивачка вказує, що на момент автоматичного зважування, транспортний засіб MERSEDES-BENZ Actros 4141 реєстраційний номер НОМЕР_2 був зареєстрований та перебував у приватній власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНБІЗНЕСГРУП», код ЄДРОПОУ 43115478 (надалі - ТОВ «ФІНБІЗНЕСГРУП»), в якому вона перебувала на посаді директора до 31.05.2021 року. Разом з тим, у позові зауважено, що на момент прийняття оскаржуваної постанови, якою позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності як керівника ТОВ «ФІНБІЗНЕГРУП», вона не перебувала на посаді директора вказаного товариства, а тому не могла бути притягнута до адміністративної відповідальності. Також, у позові позивачка звертає увагу на звернення нею до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ТОВ «ФІНБІЗНЕСГУП» про визнання факту припинення трудових відносин з 31.05.2021 року та про внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Внаслідок звернення позивачкою до Суворовського районного суду м. Одеси було ухвалено рішення від 29.07.2022 року у справі № 523/1442/22, яким позов було задоволено у повному обсязі та направлено рішення для виконання до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, для внесення даних до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, в якому зазначено, що «керівник ОСОБА_1 (Згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 523/1442/22 від 29.07.2022 року трудові відносини між ТОВ «ФІНБІСНЕСГРУП» та директором ОСОБА_1 припиненні на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з 31.05.2021 року)».

Водночас, позивачкою зазначено, що на момент проведення перевірки вказаного транспортного засобу, він не перебував та не перебуває у користуванні та управлінні ТОВ «ФІНБІЗНЕСГРУП». Зі слів позивачки даний транспортний засіб був переданий військовій частині НОМЕР_3 27.06.2022 року, що підтверджується Частковим нарядом Миколаївської районної державної адміністрації № 519/02-13/22/22 від 27.06.2022 року та Актом приймання-передачі транспортних засобів і техніки, укладеним між ІНФОРМАЦІЯ_2 та ТОВ «ФІНБІЗНЕСГРУП».

Керуючись положеннями ч. 1 ст. 14-3 КУпАП, п. 24 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 року № 1197 позивачка зауважила, що обов`язок внесення відомостей про належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів покладається на представника юридичної особи користувача, яким вона не є.

З урахуванням вищезазначеного позивачка вважає, що постанова серії АА № 00017478 про адміністративне правопорушення від 26.02.2024 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, а отже підлягає скасуванню.

Відповідно до протоколу розподілу справи між суддями від 13.03.2024 року справу розподілено судді Доброву П. В.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області Доброва П. В. від 15.03.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання на 17.07.2024 року о 10:10 год. в приміщенні Комінтернівського районного суду Одеської області, зала судових засідань № 1 (67500, Одеська область, Одеський район, смт. Доброслав, вул. Захисників Маріуполя, б. 51), а також встановлено відповідачу з дня вручення цієї ухвали десятиденний строк для подання відзиву на позов.

02.04.2024 року до суду у системі «Електронний суд» надійшло клопотання представника відповідача, в якому остання просила продовжити строк на подачу відзиву на позовну заяву та надіслати на електронні адреси Укртрансбезпеки , позов ОСОБА_1 у справі № 504/1160/24.

16.04.2024 року представник відповідача подала до суду у системі «Електронний суд» клопотання, в якому також просила продовжити строк на подачу відзиву на позовну заяву та надіслати на електронні адреси Укртрансбезпеки , позов ОСОБА_1 у справі № 504/1160/24.

08.07.2024 року через систему «Електронний суд» представник відповідача надіслала аналогічне клопотання, в якому просила продовжити строк на подачу відзиву на позовну заяву та надіслати на електронні адреси Укртрансбезпеки , позов ОСОБА_1 у справі № 504/1160/24.

25.09.2024 року до суду у системі «Електронний суд» надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи від представника відповідача - Воробйової Анастасії Олегівни, в якій просить відкласти судове засідання на іншу дату, продовжити строк на подачу відзиву на позовну заяву та надіслати на електронні адреси Укртрансбезпеки , позов ОСОБА_1 у справі № 504/1160/24.

Листом Вищої ради правосуддя від 16.10.2024 року повідомлено про рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 16.10.2024 року про тимчасове відсторонення судді ОСОБА_2 від здійснення правосуддя.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду Акімової А.В. № 361 від 29.01.2025 року призначено повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2025 року, справу розподілено судді Литвинюк А. В.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.03.2025 року було прийнято до розгляду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії АА № 00017478 від 26.02.2024 року, призначено судове засідання на 22.05.2025 року о 10:45 годині в приміщенні Комінтернівського (нині Доброславського) районного суду Одеської області, розташованому за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Доброслав, вул. Захисників Маріуполя, 51 (зала судових засідань №2), а також встановлено відповідачеві п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

02.04.2025 року представник відповідача у системі «Електронний суд» подала відзив на позовну заяву. На противагу доводам позивача у відзиві на позовну заяву зазначено, що згідно з даними Єдиного Державного реєстру транспортних засобів Міністерства внутрішніх справ України, станом дату розгляду скарги, власником транспортного засобу є ТОВ «ФІНБІЗНЕСГРУП». Представник відповідача вказує, що в порядку взаємодії з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань отримано інформацію про відповідальну особу ОСОБА_1 , тому, на момент вчинення правопорушення, відповідальною особою яка несе адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 КУпАП є ОСОБА_1 .

Разом з тим, у відзиві на позовну заяву зазначено, що оскаржувана постанова в повній мірі відповідає встановленим законодавством вимогам та містить усі необхідні відомості, зокрема, виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу (кількість вісей, відстань, між вісями, навантаження на вісь, загальну масу, формулу розрахунку, відсоток перенавантаження, тонаж перенавантаження та норматив, який застосовується до транспортного засобу).

Щодо форми оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності представником відповідача зазначено, що Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися у постанові в залежності від обставин вчинення правопорушення. На думку представника відповідача, стосовно вимог до змісту постанов необхідно керуватися виключно вимогами ст. 283 КУпАП.

З приводу справності вагового обладнання у відзиві на позовну заяву повідомлено, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM13, 13, автомобільна дорога М-21, км 247+432, Вінницька обл., яким здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі є справним та придатним до експлуатації, що підтверджується свідоцтвами про повірку № 35-02/1467, № 35-02/1468, № 35-02/1469, № 35-02/1470, № 23-21/000243, № 23-21/000244, № 23-21/000245, № 23-21/000246.

Підсумовуючи, представник відповідача зауважила, що оскаржувана постанова АА № 00017478 від 26.02.2024 року про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідає усім вищенаведеним критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та пунктом 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень, а отже, зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами).

15.04.2025 року позивачкою було подано до суду заяву, в якій вона просить долучити до матеріалів справи, в якості доказів, лист Юридичного департаменту Одеської міської ради від 01.04.2024 року, виписку від 29.03.2024 року, опис від 28.03.2024 року, а також розглядати справу за її відсутності.

У судове засідання, призначене на 22.05.2025 року о 10:45 годині учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи учасники повідомлялися належним чином, у відповідності до вимог ст. 124 КАС України, що підтверджується матеріалами судової справи.

Разом з тим, позивачкою ОСОБА_1 було подано до суду заяву про проведення судового засідання у справі за її відсутності, заявлені вимоги позивачка підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Представник Державної служби України з безпеки на транспорті Ковальчук Вікторія Михайлівна причини своєї неявки суду не повідомила.

У відповідності до ст. 268 КАС України, суд дійшов висновку про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки неприбуття у судове засідання учасників справи, повідомлених належним чином, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно із ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 258 КУпАП, у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого ст. 132-1 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-XII, учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-ХІІ передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 року №2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Підпунктом «б» 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси:

- вантажні автомобілі: двовісний автомобіль - 18 тонн; трьохвісний автомобіль - 25 тонн (для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни - 26 тонн); чотирьохвісний автомобіль - 32 тонни; чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами - 38 тонн;

- комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом - 36 тонн; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом - 40 тонн; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом - 40 тонн; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 42 тонни; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 44 тонни.

- автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом - 40 тонн.

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами «б» та «в» цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Згідно із п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п. 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Слід враховувати, що механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначає Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року №1174 (надалі - Порядок від 27.12.2019 року №1174).

За визначенням, наведеним у п. 2 Порядку від 27.12.2019 року №1174, автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Пунктом 8 Порядку від 27.12.2019 року №1174 передбачено, що вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року №163.

Згідно із п.11, 12 Порядку від 27.12.2019 року №1174 автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до п. 13, 14, 15 Порядку від 27.12.2019 року №1174 під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом «Г.2» додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

За правилами п. 16, 17 Порядку від 27.12.2019 року №1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.

Згідно Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 7 вказаного Положення визначено, що Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: - використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані та засоби вимірювальної техніки; - у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; - використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Таким чином, Укртрансбезпека з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, має право: проводити рейдові перевірки (перевірки на дорозі); використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Тобто, законодавством чітко передбачено можливість Укртрансбезпеки здійснювати державний нагляд (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, що включає: - здійснення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567); - фіксацію адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 № 623).

Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Судом встановлено, що 26.02.2024 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко Дар`єю Ігорівною було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00017478, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн.

Винесення вказаної постанови мотивовано тим, що 20.02.2024 року о 07 год 53 хв, за адресою М-21, км 247+432, Вінницька обл. автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MERSEDES-BENZ Actros 4141 д.н.з. НОМЕР_2 . ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 - відповідальна особа допустила рух вказаного транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,638% (2,255 тонн) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП визначено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

У Примітці цієї статті передбачено, що підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

За правилами ст. 14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

За наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період з`ясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

Згідно із ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Також, за правилами ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених ст. 279-7 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 279-7 КУпАП відповідальна особа, зазначена у ч. 1 ст. 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили: така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

У разі звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності на підставі: абзацу другого частини першої цієї статті - винесена стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності скасовується тим органом (посадовою особою), який її виніс; абзацу третього частини першої цієї статті - до винесеної постанови стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, вносяться зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично користувалася транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі.

Отже, з системного аналізу наведених вищезазначених норм слідує, що за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, при цьому, така особа може бути звільнена від адміністративної відповідальності лише в двох випадках зазначених вище.

Відповідно до положень статті 14-2 КУпАП статусу відповідальної особи може набути і належний користувач транспортного засобу, якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу.

Для набуття статусу відповідальної особи належним користувачем, необхідна наявність двох обов`язкових умов: підтвердження того, що особа дійсно є належним користувачем даного транспортного засобу; внесення відомостей до Єдиного державного реєстру транспортних засобів про належного користувача відповідного транспортного засобу.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що власником спеціалізованого вантажного самоскиду MERSEDES-BENZ Actros 4141 д.н.з. НОМЕР_2 є ТОВ «ФІНБІЗНЕСГРУП», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .

Позивачка вважає, що належним користувачем спеціалізованого вантажного самоскиду MERSEDES-BENZ Actros 4141 д.н.з. НОМЕР_2 є ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідності до часткового наряду ІНФОРМАЦІЯ_5 № 519/02-13/22/22 від 27.06.2022 року та акту приймання-передачі транспортних засобів і техніки, укладеного між ІНФОРМАЦІЯ_2 та ТОВ «ФІНБІЗНЕСГРУП».

Проте, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність відомостей про ІНФОРМАЦІЯ_2 , як належного користувача спеціалізованого вантажного самоскиду MERSEDES-BENZ Actros 4141 д.н.з. НОМЕР_2 в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів на момент розгляду справи.

Отже, ІНФОРМАЦІЯ_2 не є суб`єктом адміністративного правопорушення та не має нести відповідальність за рух транспортного засобу з перевищенням встановлених законом параметрів, оскільки право користування транспортним засобом за ІНФОРМАЦІЯ_2 не було належним чином зареєстровано. Оскільки до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про зміну користувача вказаного у постанові спеціалізованого вантажного самоскиду не вносились, адміністративну відповідальність повинно нести ТОВ «ФІНБІЗНЕСГРУП», за яким зареєстровано вказаний транспортний засіб, що передбачено ст. 14-3 КУпАП.

Водночас, як вбачається з копії трудової книжки позивачки, наявної в матеріалах справи, 22.04.2020 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу до ТОВ «ФІНБІЗНЕСГРУП» на посаду начальника юридичного відділу за сумісництвом на підставі наказу № 12-пр від 21.04.2020 року.

08.07.2020 року ОСОБА_1 була переведена на основну роботу на посаду директора ТОВ «ФІНБІЗНЕСГРУП» на підставі наказу № 25-пр від 07.07.2020 року.

31.05.2021 року ОСОБА_1 припинала виконання обов`язків директора ТОВ «ФІНБІЗНЕСГРУП» у зв`язку зі звільненням відповідно до наказу №14/1-пр від 31.05.2021 року.

Факт припинення трудових відносин позивачки з ТОВ «ФІНБІЗНЕСГРУП» підтверджується також рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 29.07.2022 року у справі № 523/1442/22, яким визнано припиненими трудові відносини між ТОВ «ФІНБІЗНЕСГРУП» та директором ОСОБА_1 на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з 31.05.2021 року з внесенням відповідних даних у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 29.07.2022 року зобов`язано Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради внести відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців громадських формувань шляхом виключення з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців запис про ОСОБА_1 у графі «ПІБ керівника юридичної особи» та у графі «ПІБ осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи ТОВ «ФІНБІЗНЕСГРУП».

Таким чином, в судовому порядку визнано припиненим виконання позивачкою обов`язків директора (керівника) ТОВ «ФІНБІЗНЕСГРУП» з 31.05.2022 року. З огляду на обставини, встановлені Суворовським районним судом м. Одеси при розгляді справи № 523/1442/22, на момент виявлення правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, позивачка не була керівником ТОВ «ФІНБІЗНЕСГРУП».

Частиною 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів.

Згідно з ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У пунктах 60, 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ющенко та інші проти України» (заяви №№ 73990/01, 7364/02, 15185/02 і 11117/05) констатовано: «… право на справедливий судовий розгляд, яке передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції та розтлумачене в контексті принципів верховенства права та юридичної визначеності, містить вимогу непіддання сумніву рішення суду, коли він остаточно вирішив питання (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], № 28342/95, п. 61)»; за відсутності будь-яких ознак того, що в іншому судовому провадженні мали місце якісь вади, Суд вважає, що нове вирішення тих самих питань може звести нанівець завершене раніше провадження, а це несумісно з принципом юридичної визначеності.

З огляду на викладене, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені Суворовським районним судом міста Одеси у рішенні від 29.07.2022 року у справі № 523/1442/22, яке набрало законної сили.

Водночас, як вбачається з копії виписки Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців громадських формувань від 02.09.2022 року, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців громадських формувань 02.09.2022 року було внесено запис: « ОСОБА_1 (Згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 523/1442/22 від 29.07.2022 року трудові відносини між ТОВ «ФІНБІЗНЕСГРУП» та директором ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_1 ) припиненні на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з 31 травня 2021 року) - керівник».

В матеріалах справи наявний лист відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради № з-125-24 від 01.04.2024 року щодо повідомлення результатів розгляду заяви ОСОБА_1 про негайне виконання рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 29.07.2022 року у справі № 523/1442/22. У відповідному листі відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради повідомляє, що програмне забезпечення Єдиного державного реєстру, яке діяло на час виконання рішення, не передбачало технічної можливості державному реєстратору виключити усі відомості про керівника з Єдиного державного реєстру, передбачені п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». Згодом, управлінням державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради отримано роз`яснення Міністерства юстиції України від 21.03.2024 року № 44324/8.4.3/32-24 щодо процедури виключення відомостей про керівника юридичної особи, відокремленого підрозділу юридичної особи з Єдиного державного реєстру у зв`язку з припиненням на підставі рішення суду трудових чи цивільних відносин з відповідним роботодавцем. У зв`язку з чим, 29.03.2024 року державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Лєсною Т. О. проведено технічне корегування відомостей в Єдиному державному реєстрі, шляхом виключення з реєстру інформації про керівника ОСОБА_1 : «Причина відсутності керівника: Згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 523/1442/22 від 29.07.2022 року трудові відносини між ТОВ «ФІНБІЗНЕСГРУП» та директором ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_1 ) припиненні на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з 31.05.2021 року».

Вищенаведене, в свою чергу, підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 02.09.2022 року, копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 29.03.2024 року, копією опису від 28.03.2024 року, наявними в матеріалах справи.

Разом з тим, з 08.10.2021 року до 03.12.2021 року ОСОБА_1 перебувала на посаді помічника керівника ТОВ «ПБГ «АЛЬЯНС-ПРОЕКТ», що підтверджується копією повідомлення про прийняття на роботу ТОВ «ПБГ «АЛЬЯНС-ПРОЕКТ», квитанцією № 2, копією довідки з Пенсійного Фонду України форми ОК-5, копією трудової книжки позивачки, копією довідки з Пенсійного Фонду України форми ОК-7.

Таким чином, позивачкою доведено, що на момент складення оскаржуваної постанови та фіксації вчиненого правопорушення вона не була керівником ТОВ «ФІНБІЗНЕСГРУП», яке є власником транспортного засобу MERSEDES-BENZ Actros 4141 д.н.з. НОМЕР_2 , а отже, позивачка не була відповідальною особою власника транспортною засобу й, відповідно, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Щодо справності технічних засобів фіксації адміністративного правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі суд зазначає наступне.

В даному випадку, зі змісту постанови серії АА № 00017478 від 26.02.2024 року вбачається здійснення фіксації адміністративного правопорушення приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі типу WIM13, 13, свідоцтва про повірку технічного засобу № 35-02/1467…1470; 23-21/000243…000246.

Фіксація адміністративного правопорушення вищезазначеним вимірювальним обладнанням відображено в оскаржуваній постанові та жодним чином не спростовано позивачкою.

Отже, фіксація адміністративного правопорушення відбулась у визначений законодавством спосіб за допомогою використання автоматизованої системи зважування транспортних засобів у русі, якою зафіксовано перевищення вагових обмежень.

При цьому технічний засіб фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідає вимогам Технічним регламентам засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2016 № 94, на підтвердження чого відповідачем надано копії свідоцтв про повірку № 35-02/1467, № 35-02/1468, № 35-02/1469, № 35-02/1470, № 23-21/000243, № 23-21/000244, № 23-21/000245, № 23-21/000246.

Виходячи з приписів ст. 251 КУпАП, в якій наведені джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, суд вважає, що фіксація факту вчиненого адміністративного правопорушення за допомогою спеціального технічного засобу, працюючого в автоматичному режимі, є належним доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскаржувана постанова містить в собі інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, містять посилання на веб-сайт в мережі Інтернет, де особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації, інформацію про транспортний засіб, відповідальну особу, дату та місце зважування, висновок про перевищення вагових параметрів, інформацію про посадову особу Укртрансбезпеки, якою складена постанова.

Тобто, оскаржувана позивачкою постанова містить всі обов`язкові відомості, передбачені ст. 283 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладені обставини, факт вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, за яке передбачено притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП є недоведеним, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 5 та 6 статті 246 КАС України, у резолютивній частині рішення (окрім іншого) зазначається розподіл судових витрат.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати, в силу ст. 132 КАС України, складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Позивачкою при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн за позовну вимогу немайнового характеру, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню, судові витрати позивача в частині сплати судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 1 211, 20 гривень.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З урахуванням викладеного, судом не надається детальна відповідь на інші аргументи сторін, оскільки вони самі по собі, або в сукупності з іншими аргументами та доказами по справі не пливають на вищезазначений висновок суду щодо незаконності оспорюваної постанови.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 44, 78, 124, 162, 268, 286 КАС України, суд,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії АА № 00017478 від 26.02.2024 року - задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Савченка В. О. у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00017478 від 26.02.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП - закрити.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті, , юридична адреса: 03135, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 14 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Литвинюк А. В.