Справа № 160/15186/24
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2025 року м. Дніпросправа № 160/15186/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2024 року

у адміністративній справі № 160/15186/24 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2024 року задоволено поданий 11.06.2024 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області адміністративний позов до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету у сумі 112417,83 грн., та стягнуто з платника податків фізичної особи ОСОБА_2 до бюджету податковий борг у сумі 249359,11 грн.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем по справі з підстав порушення судом норм процесуального права, неповного дослідження судом фактичних обставин та неправильного застосування до спірних правовідносин норм матеріального, у зв`язку з чим просить скасувати рішення суду у цій справі та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні вимог позивача.

На підтвердження вимог апеляційної скарги, відповідач вказує на те, що викладені у рішенні суду першої інстанції висновки щодо наявності у відповідача податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, не відповідають обставинам справи, адже докази наявності у відповідача податкових зобов`язань з цього податку у матеріалах справи відсутні, також судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а саме, ст.ст. 6, 8, 9, 14, розділи IV та XII Податкового кодексу України.

Крім того, позивач в апеляційній скарзі посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, зокрема, на не взяття до уваги, що відповідач не проживає за адресою, за якою позивачем надсилалась поштова кореспонденція, податкові повідомленнярішення та податкова вимога, а також неправильно застосовано норми матеріального права, а саме, ст. 42, 45, 266, 286, 288 Податкового кодексу України, відповідно, в оскаржуваному рішенні не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а саме, не доведено елементи податків, вказаних у ППР, а також неправильно застосовано норми матеріального права, а саме, ст.ст. 266, 271, 274, 284, 288 Пподаткового кодексу України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує на законність та обгрунтованність судового рішення у цій справі та на безпідставність доводів апеляційної скаргим позмвача, яку просить залишити без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність їх юридичної оцінки і застосування до них норм матеріального права, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача, виходячи з нижченаведеного.

За результатом дослідження поданих до матеріалів справи письмових доказів судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області, і на момент розгляду даної справи судом в інтегрованих картках платника податків ОСОБА_1 обліковується податковий борг у сумі 112417,83 грн, а саме:

- Заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 7173,84 грн, згідно податкового повідомлення-рішення №1-0423 від 26.11.2021 на загальну суму 7173,84 грн;

- Заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 97101,18 грн, згідно податкових повідомлень-рішень: №1333886-1-2414-0408 від 05.09.2022 на загальну суму 53413,50 грн, №2-0408 від 03.11.2022 на загальну суму 20319,85 грн, №1-0408 від 21.04.2023 на загальну суму 23367,83 грн;

- Заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 8142,81 грн, згідно податкових повідомлень-рішень: №0000009-1-2407-0423 від 31.12.2021 на загальну суму 2717,61 грн, №1-0423 від 30.06.2022 на загальну суму 5425,20 грн.

Як встановлено судом, зазначені податкові повідомлення-рішення направлялися на адресу платника податків засобами поштового зв`язку, проте поштова кореспонденція була повернута відправнику з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою», а з метою погашення податкового боргу 06.04.2023 за №0-0436 сформована контролюючим органом податкова вимога відносно відповідача на суму податкового боргу станом на 05.04.2023 у розмірі 89050,00 грн. направлялася на адресу відповідача, проте поштова кореспонденція також була повернута контролюючому органу зворотно без вручення з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Вирішуючи спір у цій справі по суті, правильно спираючись на положення ст.67 Конституції України та на підставі аналізу положень п.14.1.175. ст.14, п.16.1. ст.16, пп.20.1.34. п.20.1. ст.20, пункти 36.1.-36.3. ст.36, пп.41.1.1. п.41.1 і п.41.4. ст.41, п.42.2. і п.42.4. ст.42, п.49.2. ст.49, п.54.1. ст.54, п.57.3. ст.57, п.58.2. і п.58.3. ст.58, п.59.1. і п.59.5. ст.59 Податкового кодексу України - суд першої інстанції обґрунтовано визнав правомірним стягнення з відповідача суми податкового боргу в розмірі 112417,83 грн, оскільки докази самостійної сплати відповідачем заборгованості відсутні.

Колегія суддів у повному обсязі погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки на момент судового розгляду даної справи податковий борг фізичної особи ОСОБА_1 є непогашеним і не списаним, а зазначені податкова вимога та податкові повідомлення-рішення на підставі яких до стягнення в судовому порядку заявлено вимоги у цій справі не оскаржені, при цьому, податкова вимога та податкові повідомлення-рішення направлялися на наявну у податкового органу податкову адресу відповідача про зміну якої відповідач не повідомляв контролюючий орган відповідно до вимог ст.70 Податкового кодексу України шляхом подання заяви чи повідомлення про зміну даних, які вносяться до Облікової картки платника податків, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 20.03.2020 року по справі №804/1318/18.

Доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції у цій справі не спростовують, а є лише власним помилковим розумінням врегулюванням спірних у цій справі правовідносин, а тому на переконання колегії суддів ці доводи відповідача не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Підсумовуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача та для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі, а тому керуючись вимогами ст.315 і ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя А.О. Коршун

суддя Д.В. Чепурнов