Справа № 598/587/25
Суддя: Гудима І. В.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 598/587/25
провадження № 2-а/598/12/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2025 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі судді Гудими І.В., розглянувши в письмовому провадженні в місті Збаражі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Істеревич Андрій Зіновійович, до Департаменту патрульної поліції м.Київ про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Департаменту патрульної поліції м.Київ про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії 4АВ №07498218 від 24.09.2024 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що зазначена постанова винесена з порушенням вимог законодавства, без належного з`ясування обставин справи, без підтвердження його особистої участі у вчиненні правопорушення, а також без надання йому можливості надати пояснення. Позивач зазначає, що про існування постанови дізнався лише у березні 2025 року після отримання постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, оскільки раніше копію постанови не отримував. З огляду на викладене, позивач просить визнати постанову незаконною та скасувати її.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 31 березня 2025 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у адміністративній справі. Ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

15 квітня 2025 року до суду від Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву в якому просять в задоволенні позову відмовити, посилаючись на їх безпідставність та відсутність порушень з боку органу, що виніс оскаржувану постанову. Зазначено, що 24 вересня 2024 року інспектором Департаменту патрульної поліції винесено постанову серії 4АВ №07498218 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, яке було зафіксовано у режимі автоматичної фіксації засобами фото- та відеозйомки. Відповідач вказує, що відповідно до ч.1 ст.14-2 КУпАП відповідальність за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, несе власник транспортного засобу, якщо інше не буде доведено. Автомобіль, яким було вчинено порушення VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований саме за позивачем. Також у відзиві зазначено, що постанову було надіслано рекомендованим листом за місцем реєстрації позивача, що підтверджується копією поштового повідомлення із відміткою «адресат відсутній». Вказане, на думку відповідача, свідчить про дотримання процедури повідомлення особи про притягнення до відповідальності. У зв`язку з викладеним відповідач вважає винесення постанови правомірним, а доводи позивача такими, що не знайшли свого підтвердження належними доказами.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши докази по справі, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову, виходячи із наступного.

Згідно ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що згідно постанови серії 4АВ №07498218 від 24 вересня 2024 року, інспектором Департаменту патрульної поліції Вільчінською А.В. при розгляді даних, зафіксованих в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу EXPERT-FS, E75053635, установлено, що «24.09.2024 року о 10 год. 12 хв., за адресою М-19 Доманове-Тереблече 316+542, зафіксовано транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортним засобом на 30 км/год., чим порушила п.12.9 (б) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП» та постановлено притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.5).

Згідно п.12.9 б ПДР України 12.9. Водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил;

Відповідно до частини першої статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною першою статті 14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів. За наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період з`ясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Отже, з аналізу вищенаведених норм вбачається, що за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі технічними засобами з функціями фото- та відеофіксації, відповідальність покладається на особу, за якою зареєстрований транспортний засіб, яка може бути спростована належними доказами.

Оцінюючи доводи позивача щодо незаконності постанови, суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними і допустимими доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номер НОМЕР_1 , за допомогою якого було вчинено адміністративне правопорушення, відповідно до наданих відповідачем документів, зареєстрований за позивачем. Позивач не заперечує факту реєстрації транспортного засобу на своє ім`я.

Разом з тим, позивачем не подано до суду жодних доказів, які б підтверджували, що на момент вчинення правопорушення транспортним засобом керувала інша особа, або що транспортний засіб вибув із його володіння до моменту фіксації. Відповідних заяв чи повідомлень до поліції чи інших органів щодо втрати, продажу або передачі транспортного засобу іншим особам надано не було.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, а доводи позивача не спростовують її правомірності.

Посилаючись на незаконність оскаржуваної постанови, позивач також зазначає, що не отримував її копії, а про притягнення до адміністративної відповідальності дізнався лише у березні 2025 року після відкриття виконавчого провадження, що, на його думку, свідчить про порушення процедури повідомлення та позбавлення його можливості реалізувати право на захист.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.291 КУпАП постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, наданих відповідачем разом з відзивом, копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності було надіслано на адресу реєстрації позивача рекомендованим листом. У підтвердження цьому додано копію поштового повідомлення, в якому міститься відмітка оператора поштового зв`язку «адресат відсутній» (а.с.31-33).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач дотримався встановленої законом процедури повідомлення особи про притягнення до адміністративної відповідальності, а постанова серії 4АВ №07498218 від 24.09.2024 року набрала законної сили 10 жовтня 2024 року при повернені поштового відправлення з позначкою про невручення, у зв`язку з відсутністю за вказаною адресою. Відсутність факту особистого вручення за обставин, що не залежали від відповідача, не свідчить про порушення процедури та не може бути підставою для скасування постанови.

Таким чином, беручи до уваги все вищевказане, суд приходить до висновку, що постанова серії 4АВ №07498218 від 24 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесена уповноваженою особою з дотриманням вимог чинного законодавства, на підставі належних доказів, із дотриманням встановленої процедури, а позивачем не доведено обставин, які б спростовували його відповідальність як власника транспортного засобу чи підтверджували факт істотних порушень під час винесення постанови. Підстав для визнання постанови незаконною та її скасування суд не вбачає, а тому слід відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.7, 9, 14-1, 14-2, 122, 222, 251, 252, 258, 276, 279-2, 279-3, 291 КпАП України, ст.ст.2, 6, 9, 12, 72-79, 90, 242-246, 250, 262, 286, 292, 293 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Істеревич Андрій Зіновійович, до Департаменту патрульної поліції м.Київ про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Повне рішення суду складено 22 травня 2025 року.

СУДДЯ Ігор ГУДИМА