Справа № 420/38274/24
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/38274/24

Головуючий в 1 інстанції: Скупінська О.В. Дата і місце ухвалення: 26.03.2025р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправним постановку на облік від 23.09.2024р., як військовозобов`язаного, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі висновку ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.09.2024р.;

- зобов`язати співробітників ІНФОРМАЦІЯ_1 виключити запис з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» від 23.09.2024р. про постановку на облік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як військовозобов`язаного.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він не є військовозобов`язаним та з 01.12.2004р. був виключений з військового обліку на підставі п.п.6 п.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», що підтверджується випискою із застосунку «Резерв+». 21.09.2024р. співробітниками патрульної поліції разом із працівниками ТЦК та СП незаконно зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , якого в подальшому доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де щодо позивача складено протокол по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Із погрозою застосування насильства посадовими особами відповідача 23.09.2024р. здійснювалися спроби примусити ОСОБА_1 написати заяву про постановку на облік та повторно пройти ВЛК, на що отримали відмову. Незважаючи на це, того ж дня позивача повідомлено, що він являється військовозобов`язаним, перебуває на обліку в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг». Позивач стверджував, що відповідачем сфальсифіковано підстави постановки на облік, сфальсифіковано висновок ВЛК про придатність ОСОБА_1 до військової служби та неправомірно внесено відповідну інформацію до Реєстру.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення від 26.03.2025р. з ухваленням у справі нового судового рішення про задоволення його позову у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що ІНФОРМАЦІЯ_4 не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, що свідчить про те, що відповідач погодився з позовними вимогами та не просив суд відмовити ОСОБА_1 в їх задоволенні.

Також, апелянт посилається на те, що судом не надано належної правової оцінки його твердженням щодо відсутності у відповідача правових підстав для проведення 23.09.2024р. ВЛК, висновок якої є сфальсифікованим, складеним без фактичного проведення огляду особи, без відбору біологічної маси. ОСОБА_1 не надавав згоди на постановку на облік. За твердженнями апелянта, суд не мав піддавати сумніву наявне у нього тимчасове посвідчення, виписку із застосунку «Резерв+».

Посилається апелянт і на те, що судом необґрунтовано відхилено рішення Київського районного суду м.Одеси від 17.10.2024р. по справі №947/31132/24, яким встановлено належне зняття ОСОБА_1 з обліку як військовозобов`язаного та його виключення з обліку з 01.12.2004р., а також факт перебування позивача без його згоди на території ІНФОРМАЦІЯ_3 та факт відмови від проходження ВЛК.

В обґрунтування порушення судом першої інстанції норм процесуального права апелянт зазначає, що судом порушено майже на три тижні строк розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлений статтею 258 КАС України. Крім того, судом залишено поза увагою ігнорування ІНФОРМАЦІЯ_4 трьох ухвал про витребування доказів та безпідставно враховано заяву відповідача від 19.03.2025р. з додатками, яка не містить жодних вимог до суду та обґрунтування необхідності долучення додатків в якості письмових доказів.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно наявного в матеріалах справи дублікату тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 08.10.2022р. ОСОБА_1 призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 зарахований у запас згідно ст.18 п.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Знятий з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 01.12.2004р.

При цьому, у п.14 тимчасового посвідчення зазначено, що ОСОБА_1 виключений з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_6 01.12.2004р. згідно ст.37 п.6 пп.6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до даних Електронного кабінету призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Резерв+» станом на 13.07.2024р. ОСОБА_1 не є військовозобов`язаним.

Згідно довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 №6004 від 23.09.2024р., ВЛК проведено 23.09.2024р. медичний огляд ОСОБА_1 . Діагноз та постанова ВЛК: здоровий. Придатний до військової служби.

Вважаючи протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо постановки 23.09.2024р. на облік, як військовозобов`язаного, на підставі висновку ВЛК від 23.09.2024р., ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції визнав необґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 та відмовив в їх задоволенні. Суд не прийняв до уваги посилання позивача на те, що він виключений з військового обліку військовозобов`язаних 01.12.2004р., зазначивши, що у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 08.10.2022р. зазначено, що ОСОБА_1 виключений з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_6 01.12.2004р. згідно ст.37 п.6 пп.6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в той час як відповідна норма відсутня в Законі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначається Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992р. (далі - Закон №2232-ХІІ; в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Частиною п`ятою статті 1 Закону № 2232-XII передбачено, що від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час. (ч.9 ст.1 Закону №2232-XII)

Згідно із частиною 1 статті 33 Закону №2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону №2232-ХІІ персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який триває і досі.

Законом України №2105-IX від 03.03.2022р. затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію», яким оголошено проведення загальної мобілізації, яка триває і на даний час.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, згідно ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Предметом спору у даній справі є оскарження ОСОБА_1 дій ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо постановки його на облік у вересні 2024 року, як військовозобов`язаного, внесення відповідної інформації до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» та щодо складення довідки ВЛК про придатність його до військової служби без фактичного проходження ним військово-лікарської комісії.

ОСОБА_1 стверджує, що в 2004 році його виключено з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що внесені відомості до військово-облікового документу тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.

Дослідивши відомості наявного в матеріалах справи дублікату тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 08.10.2022р. колегією суддів встановлено наступне.

У графі 7 тимчасового посвідчення «придатність до проходження військової служби за станом здоров`я» відомості відсутні.

У графі 8 зазначено, що призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 зарахований у запас згідно ст.18 п.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яким (у редакції станом на грудень 2004 року) передбачалося, що від призову на строкову військову службу в мирний час

звільняються громадяни визнані за станом здоров`я непридатними до військової служби

в мирний час.

У графі 13 тимчасового посвідчення зазначено, що позивач знятий з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 01.12.2004р.

При цьому, згідно графи 14 тимчасового посвідчення ОСОБА_1 виключений з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_6 01.12.2004р. згідно ст.37 п.6 пп.6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього врегульовано статтею 37 Закону №2232-ХІІ.

Так, відповідно до ч.4 ст.37 Закону №2232-ХІІ, в редакції станом на 01.12.2004р., зняттю з військового обліку у військових комісаріатах підлягають громадяни:

а) які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України на постійне або тимчасове проживання на строк більше трьох місяців (відрядження, навчання, відпустка, лікування тощо);

б) які після проходження строкової військової служби прийняті на службу рядового і начальницького складу Міністерства внутрішніх справ України, а також взяті на військовий облік Служби безпеки України, Управління державної охорони України та інших військових формувань;

в) які вибули на строк більше трьох місяців за межі України;

г) в інших випадках, визначених Міністром оборони України.

Частиною п`ятою статті 37 Закону №2232-ХІІ передбачалося, що виключенню з військового обліку у військових комісаріатах підлягають громадяни: а) визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку; б) які досягли граничного віку перебування в запасі; в) які припинили громадянство України; г) які були засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжких злочинів; д) які не отримали до 36-річного віку військово-облікової спеціальності або спорідненої з нею; е) які померли.

Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, підстави та порядок зняття та виключення з військового обліку є різними за процедурою та наслідками.

У наявному в матеріалах справи дублікаті тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 08.10.2022р. зазначено про виключення ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних згідно ст.37 п.6 пп.6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Однак, стаття 37 Закону №2232-ХІІ у редакції станом на 01.12.2004р. не містить пункту 6, який вказаний як підстава для виключення позивача з військового обліку військовозобов`язаних.

Зі змісту військово-облікового документу, наданого позивачем, не являється за можливе встановити, за наявності якої з передбачених ч.4 ст.37 Закону №2232-ХІІ підстав його 01.12.2004р. знято з військового обліку, а також на наявності якої з передбачених ч.5 ст.37 Закону №2232-ХІІ підстав його 01.12.2004р. виключено з військового обліку.

А відтак, колегія суддів вважає необґрунтованими твердження апелянта про неправомірність дій ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо постановки його на військовий облік та внесення відповідних відомостей до Реєстру.

Що ж до посилань апелянта на відомості з Електронного кабінету призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Резерв+» станом на 13.07.2024р., то, як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідно до п.20 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022р. №1487, військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів. Військово-обліковими документами є для військовозобов`язаних є військовий квиток або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного.

Також, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на відсутність у відповідача правових підстав для проведення 23.09.2024р. ВЛК, оскільки проходження обов`язкового медичного огляду громадян України, які перебувають на військовому обліку, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються, направляються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, передбачено частиною 13 статті 2 Закону №2232-ХІІ.

Обов`язок громадян України проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії передбачено також і частиною першою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Твердження апелянта про те, що висновок ВЛК від 23.09.2024р. є сфальсифікованим, складеним без фактичного проведення огляду особи, без відбору біологічної маси, не підтверджено жодним доказом.

Ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції позивачем не надано доказів скасування або визнання нечинною довідки ВЛК №6004 від 23.09.2024р., звернення щодо перегляду рішення ВЛК, як і не надано будь-яких медичних документів, з яких являлося б за можливе встановити наявність у ОСОБА_1 захворювань, існування яких піддало б сумніву висновок військово-лікарської комісії про його придатність до військової служби.

Апелянт стверджує, що при вирішенні спору судом не прийнято до уваги рішення Київського районного суду м.Одеси від 17.10.2024р. по справі №947/31132/24, яким встановлено належне зняття ОСОБА_1 з обліку як військовозобов`язаного та його виключення з обліку з 01.12.2004р., а також факт перебування позивача без його згоди на території ІНФОРМАЦІЯ_3 та факт відмови від проходження ВЛК.

Зі змісту рішення Київського районного суду м.Одеси від 17.10.2024р. по справі №947/31132/24 слідує, що предметом спору у названій справі було оскарження ОСОБА_1 постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 №200 від 23.09.2024р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, що виразилося у відмові особи від проходження медичного огляду.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 та скасовуючи спірну постанову №200 від 23.09.2024р. суд виходив з відсутності в матеріалах справи доказів відмови позивача від проходження медичного огляду, а також доказів того, коли такий огляд мав бути здійснений. Водночас, судом не надавалася оцінка необхідності ОСОБА_1 взагалі проходити медичну комісію, як особі, яка знята з військового обліку, про що безпосередньо зазначено в мотивувальній частині рішення від 17.10.2024р.

За таких обставин, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на обставини, встановлені рішенням Київського районного суду м.Одеси від 17.10.2024р. по справі №947/31132/24.

Що ж до посилань апелянта на відсутність в матеріалах справи відзиву ІНФОРМАЦІЯ_3 на позовну заяву, то зазначена обставина не є підставою для висновку, що відповідач визнав позовні вимоги та не заперечує проти їх задоволення.

Частиною шостою статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, що і мало місце у даній справі.

Необґрунтованими колегія суддів вважає посилання апелянта на невиконання відповідачем вимог ухвал суду першої інстанції про витребування доказів. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимоги суду листом від 18.03.2025р. ІНФОРМАЦІЯ_4 надано копію висновку ВЛК від 23.09.2024р.

Порушення строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого статтею 258 КАС України, не визначено частиною 3 статті 317 Кодексу, порушенням норм процесуального права, яке є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду.

Підсумовуючи наведене у сукупності колегія суддів доходить висновку, що при вирішенні спору судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги позивача висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції від 26.03.2025р. колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 26 травня 2025 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук