Справа № 160/804/25
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2025 рокуСправа №160/804/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕР ГРУПП» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, -
13.01.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕР ГРУПП» до Дніпровської митниці, в якій позивач просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕР ГРУПП» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови залишено без руху із наданням часу на усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/804/25, призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
09.04.2025 до суду через підсистему «Електронний суд» та 10.04.2025 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів у якому останній просить приєднати до матеріалів справи висновок Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 21 березня 2025 року №620-34-25 та висновок Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 31 березня 2025 року №620-2-34-25.
24.04.2025 до суду через підсистему «Електронний суд» від позивача надішли заперечення на додаткові пояснення відповідача. Зазнчає, що відповідач у поясненнях вказує на те, що ключовим чинником при класифікації спірного товару є те, що він являється сумішшю вуглеводнів, в яких домінують інші ароматичні складники та визначений показник об.% при температурі до 250 °С. Незгода відповідача з висновками судових експертів ОНДІСЕ зводиться до некоректного опису хімічного складу спірного товару, який, на його думку, мав бути класифікований за кодом товару 2707 50 00 90, а не 2707 99 11, який був заявлений позивачем у митній декларації. У висновку експерта ОНДІСЕ від 21 березня 2025 року №620-34-25 за результатами проведення комісійної експертизи нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів зазначено: « 3. Хімічний склад наданого на дослідження зразку товару, згідно з актом про повернення проб (зразків) товарів від 17.12.2024 №7.17-31-01/10 є властивим для кам`яновугільних масел. 4. Критерій «суміші вуглеводнів, в яких домінують інші ароматичні складники, крім бензолу, толуолу, ксилолу або нафталіну, і з яких 65 об. % або більше (включаючи втрати) переганяється при температурі до 250°С» не є таким, що описує властивості досліджуваного товару. 5. Надана на дослідження проба за своїм хімічним та фракційним складом відноситься до легкого неочищеного масла. 6. Різниця між товарами «суміші вуглеводнів, в яких домінують інші ароматичні складники, крім бензолу, толуолу, ксилолу або нафталіну, і з яких 65 об. % або більше (включаючи втрати) переганяється при температурі до 250 °С» та легкі масла неочищені, полягає в хімічному складі, а саме: до складу неочищених масел входять невуглеводневі ароматичні сполуки азото-, киснета сірковмісні гетероциклічні сполуки. 7. Критерієм хімічного складу для ідентифікації та класифікації масла кам`яновугільного неочищеного, є те, що цей продукт є складною сумішшю, що складається ароматичних вуглеводнів (переважно конденсованих) - 89 % мас. та азото-, кисне- та сірковмісних гетероциклічних ароматичних сполук - 9,9% мас., фенольні сполуки практично відсутні (до 1 %мас.), що є характерним для масла кам`яновугільного неочищеного, яке виробляється шляхом знефенолювання карболового масла, отриманого високотемпературною перегонкою (ректифікацією) кам`яновугільної смоли. Критерієм фракційного складу для ідентифікації та класифікації масла кам`яновугільного легкого є те, що це продукт вироблений з кам`яновугільної смоли та при температурі 200 °С піддасться дистиляції 90 об.% або більше масла». На думку позивача, зважаючи на висновки судових експертиз Одеського НДІСЕ та правила інтерпретації УКТЗЕД, класифікація відповідачем товару позивача здійснена з порушенням правил інтерпретації УКТЗЕД та Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису і кодування товарів від 14.06.1983 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 року у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕР ГРУПП» про зупинення провадження в адміністративній справі №160/804/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕР ГРУПП» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови відмовлено.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
27.08.2024 між «DEZA a.s.» (Чеська республіка) (Продавець) і ТОВ «АЛЬТЕР ГРУПП» (Покупець) укладено міжнародний договір купівлі та продажу №DCO-2708202 (далі Договір), за яким Продавець повинен поставити Покупцю, а Покупець, відповідно до умов, зазначених в цьому договорі, приймає поставку наступних товарів: масло карболове знефенолене (пункт Договору 1.1.)
Код товару згідно ГНВ 2707 991100. Загальна кількість Товару складається з суми інвойсів. (пункт Договору 1.2.)
Згідно з пунктом 4.1. Договору ціна товару вказується в інвойсах на кожну партію товару.
ТОВ «АЛЬТЕР ГРУПП» було здійснено оплату за вищевказаний товар на умовах передбачених Договором, що підтверджується платіжними інструкціями в іноземній валюті від 18 вересня 2024 року №14
« За результатами лабораторних досліджень вищевказаний товар це непрозора рідина чорного кольору із специфічним різким запахом, у складі якої виявлено складну суміш: ароматичні вуглеводні (у тому числі нафтален, індан, інден, мезитилен, толуол, ізомери ксилолу, стирол, етилбензол, анілін, 1-етил-2- метилбензол), ароматичні азотовмісні гетероциклічні сполуки (у тому числі піридин, 2-метилпіридин), ароматичні кисневмісні гетероциклічні сполуки (бензофуран, 7- метилбензофуран), ароматичну сірковмісну гетероциклічну сполуку (бензо[b]тіофен).
Сполук з масовою часткою більше 50 %, методом внутрішньої нормалізації, не виявлено. У межах використаних методів неароматичних вуглеводнів, газойлів та вмісту дисульфіду молібдену в пробі не виявлено.
На цей час у СЛЕД Держмитслужби визначити кількісний вміст кожного з компонентів (у тому числі ароматичних вуглеводнів, азото-, кисне- і сірковмісних ароматичних сполук) не видається можливим через відсутність експертних можливостей.
Фракційний склад проби:
- температура початку кипіння складає 143 °С;
- 65 об. % проби (включаючи втрати (1 об. %)) переганяється при 181 °С;
- 90 об. % проби (включаючи втрати (1 об. %)) переганяється при 199 °С;
- температура кінця кипіння складає 205 °С.
Густина проби за температури 15 °С становить 951,0 кг/м3.
Віднесення товарів до товарних позицій виходить за межі повноважень СЛЕД Держмитслужби.
Сфера застосування та спосіб використання досліджуваної проби товару визначається згідно з достовірною інформацією, яка надається фірмою-виробником.»
Водночас, не погодившись з вищевказаними рішеннями митного органу про визначення коду товару та картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Стаття 1 Митного кодексу України (далі МК України) визначає, що законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, МК України, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у ст. 7 МК України, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання МКУ та інших законодавчих актів.
Відповідно до пунктів 23 та 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України (далі - МК України) митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Згідно зі ст. 544 МК України основними завданнями, покладеними на митні органи, в тому числі, є здійснення митного контролю та виконання митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України; застосування передбачених законом заходів митнотарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності; ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Частиною 1 ст. 320 МК України визначено, що форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.
Як передбачено ст. 336 МК України, однією з форм митного контролю є перевірка документів та відомостей, які надаються митницям під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.
Главою 11 МК України врегульовано питання ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі УКТЗЕД), її структури та класифікації товарів.
На підставі статті 67 МК України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.
Крім того, згідно зі ст. 68 МК України ведення УКТЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На виконання цієї норми постановою КМУ від 21 травня 2012 року № 428 затверджено Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності
В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.
Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.
Ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Частинами 1, 2 статті 69 МК України встановлено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.
Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.
За частинами 3-5 статті 69 МК України на вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.
Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Порядку № 650 декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТЗЕД при їх декларуванні відповідно до ст. 69 МКУ. Пунктом 2 розділу ІІІ Порядку № 650 передбачено, що посадові особи митниці здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.
Згідно з п. 4 Порядку № 650 контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності:
- опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами ст. 257 МКУ;
- відомостей про товар та коду товару згідно з УКТЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог ст. 68 МКУ;
- заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних «Класифікаційні рішення» програми «Інспектор» ЄАІС.
У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари. Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення у порядку, встановленому главою 4 Митного кодексу України.
Відповідно до п. 14 Порядку № 650 рішення приймається посадовими особами митниці на підставі встановлених характеристик товару, які є визначальними для класифікації товару, згідно з Основними правилами інтерпретації УКТЗЕД.
Згідно з частиною 7 статті 69 МК України рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення відповідно до глави 4 цього Кодексу.
У Додатку до Закону України "Про Митний тариф України" від 19 жовтня 2022 року № 2697-IX наведені основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД, за якими класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:
1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого.
2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;
(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.
3. У разі якщо згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prіma facіe) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:
(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де подається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;
(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови що цей критерій можна застосувати; і
(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно доправила 3 (a)або3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.
6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatіs mutandіs), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.
Отже, враховуючи вимоги товарної номенклатури Митного тарифу України класифікація товару здійснюється наступним чином:
1. Визначається відповідна товарна позиція товарної номенклатури Митного тарифу України (ТН МТУ), в текстовому описі якої описано класифікований товар. При цьому необхідно визначити, чи не існує відповідних приміток до розділу або групи, які регламентують класифікацію таких товарів.
2. Після визначення відповідної товарної позиції визначаються послідовно підпозиція, категорія та підкатегорія, текстовий опис яких відповідає товару.
3. У випадку коли не існує товарної позиції, текстовий опис якої конкретно описує товар, послідовно застосовуються Основні правила інтерпретації (далі ОПІ) класифікації товарів (від другого до четвертого).
4. Застосовуються перші чотири правила виключно послідовно, переходячи від Правила 1 до Правилу 2(а), від Правила 2(а) до Правила 2(б) і так далі.
Не можна застосовувати Правило 3(а), не застосувавши послідовно Правила 1, 2(а), 2(б).
Лише у випадку неможливості застосування попереднього правила при класифікації товару допускається застосування наступного.
Шосте правило може бути застосовано при необхідності визначення угруповання в рамках визначеної товарної позиції.
Сторони погоджувалися, що ввезений позивачем на митну територію України товар повинен кваліфікуватися в товарній позиції 2707.
Згідно з поясненнями до товарної позиції 2707 відносяться: масла та інші продукти високотемпературної перегонки кам`яновугільних смол; аналогічні продукти, в яких ароматичні складові переважають за масою неароматичні.
Спір між сторонами виник з приводу кваліфікації товару у відповідних товарних категорії цієї товарної позиції.
--- масла неочищенi:
---- неочищенi легкi масла, в яких 90 об.% або бiльше пiддається дистиляцiї при температурi до 200 град.C
Згідно з додатковими поясненнями до товарних категорій УКТЗЕД (розділ V група 27), які затвердженні наказом Держмитслужби України від 14.07.2020 №256, ця товарна категорія (27075000) охоплює суміші вуглеводнів, в яких домінують інші ароматичні складники, крім бензолу, толуолу, ксилолу або нафталіну, і з яких 65 об. % або більше (включаючи втрати) переганяється при температурі до 250 C за методом ЕN ІSO 3405 (рівнозначний методу ASTM D 86).
Тобто, в товарній категорії 27075000 кваліфікуються товари, які за своїм хімічним складом є сумішами саме вуглеводнів. При цьому, інша ознака цієї товарної категорії (з яких 65 об.% або більше (включаючи втрати) переганяється при температурі до 250 °С за методом ІSO 3405 (еквівалентним методу АSTM 86), стосується саме сумішей вуглеводнів.
У спірному випадку відповідачем не надано доказів того, що заявлений до митного оформлення товар, за своїм хімічним складом, є сумішами вуглеводнів.
Тобто, проведеними дослідженнями не підтверджено того, що проби являють собою суміші ароматичних вуглеводнів.
Також судом враховується, що спірний товар є неочищеним легким маслом, в якому 90 об. % або бiльше піддається дистиляції при температурі до 200 °С, а згідно з поясненнями УКТ ЗЕД до складу сумішей ароматичних вуглеводнів (2707 50) НЕ входять азото-, кисне- і сірковмісні сполуки. Зазначені компоненти входять до складу неочищених масел, про що зазначено в додаткових поясненнях УКТЗЕД до кодів 2707 99 11 і 2707 99 19.
Отже, надані суду докази не підтверджують позицію Митниці про те, що заявлений до митного оформлення товар за своїм складом є - інші суміші ароматичних вуглеводнів, що кваліфікуються в товарній категорії 27075000.
Додатковими поясненнями до товарних категорій 2707 99 11 і 2707 99 19 УКТЗЕД (розділ V група 27), які затвердженні наказом Держмитслужби України від 14.07.2020 №256, визначено, що до продуктів, що класифікуються за цими категоріями відносяться продукти, одержувані:
1. первинною перегонкою високотемпературної кам`яновугільної смоли. Ці високотемпературні кам`яновугільні смоли, як правило, виробляються на коксових заводах ливарних підприємств за температури більше 900 C. Продукти перегонки цих смол містять не лише вуглеводні з переважним масовим вмістом ароматичних вуглеводнів, але також азото-, кисне- і сірковмісні сполуки і дуже часто домішки. Ці продукти, зазвичай, вимагають подальшого перероблення перед використанням;
2. відділенням бензолу (англ. debenzolіsatіon) методом промивання газу, який утворюється під час коксування вугілля; та
3. методом піролізу зношених, тобто непридатних до використання гумових шин та інших відходів та непридатних для використання гумових та пластикових товарів без подальшої обробки.
Отже, у вказаних товарних категоріях кваліфікуються товари, які за своїм хімічним складом, місять не лише вуглеводні, а і інші сполуки (домішки) - азото-, кисне- і сірковмісні сполуки.
Як зазначено вище, хімічний склад товару у спірному випадку є сумішами не лише вуглеводнів, а і інших сполук - ароматичні азотовмісні гетероциклічні сполуки, ароматичні сірковмісні гетероциклічні сполуки, ароматичні кисневмісні гетероциклічні сполуки.
Таким чином, заявлений до митного оформлення товар, враховуючи його хімічний склад, міг бути кваліфікований позивачем в товарній категорії 2707 99 11.
Крім того, судом враховується, що у експортній митній декларації №24CZ64000001G0UXA5, яка була подана позивачем до митного оформлення ввезеного товару, зазначено код товару 27079911 ( згідно з УКТЗЕД - масло карболове знефенолене).
Крім того, масло карболове знефенолене - домішка для виробництва фарб, лаків та плімерного покриття, отримана в процесі ректифікації кам`яновугільної смоли, і, згідно з його характеристиками, не є підакцизним товаром та ніколи не використовувалося і не може використовуватися у якості палива чи пального або будь-яких інших речовин, що відносяться до підакцизних товарів. Вказане підтверджується декларацією виробника з акцизного податку від 05.09.2024 року.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності свого рішення. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення відповідача про визначення коду товару є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною та скасування спірної картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, винесену Дніпровською митницею, то суд зазначає наступне.
Так, у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Підставою скасування акту індивідуальної дії має передувати дослідження обставин та встановлення факту протиправності такого акта.
Отже, належним способом захисту прав позивача у цій справі є саме визнання протиправним та скасування вищевказаної картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, винесену Дніпровською митницею.
За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.
При цьому суд вважає за можливе врахувати позицію Європейського суду з прав людини, яку він висловив у справі "Федорченко та Лозенко проти України" (заява №387/03, 20 вересня 2012 року, п.53), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом", тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.
Одночасно суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04), згідно з якою у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).
Окрім того, відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.
Суд, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням наведеного, а також зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою, у сумі 4844,80 грн. підлягають відшкодуванню на користь останнього шляхом стягнення їх з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕР ГРУПП» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна