Справа № 201/3240/25
Суддя: Демидова С. О.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/3240/25
Провадження № 2-а/201/39/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Дніпро

Суддя Соборного районного суду м. Дніпра Демидова С.О. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа: Інспекція з питань благоустрою Дніпровської міської ради, про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 18 березня 2025 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа: Інспекція з питань благоустрою Дніпровської міської ради, про визнання протиправною та скасування постанови, в якому позивач просила суд:

-Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 05 березня 2025 року № 05/575.

-Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України.

-Стягнути з Виконавчого комітету Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі.

В обґрунтування доводів позову ОСОБА_1 посилається на те, що постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті міської ради про накладення адміністративного стягнення від 05 березня 2025 року №05/575, її було визнано винною в порушенні вимог п. 2.5.5 Правил благоустрою території міста Дніпра, затверджених рішенням Дніпровської міської ради від 27.11.2013 № 44/43 (зі змінами) та згідно ст. 152 КУпАП «Порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів» накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700,00 гривень.

Вважає постанова незаконною та такою що підлягаю скасуванню з наступних підстав.

Так, станом на лютий 2025 року діяли Правила благоустрою території міста Дніпра, затверджені рішенням Дніпровської міської ради від 27.11.2013 р.№ 44/43 (зі змінами).

Ці Правила встановлюють та регулюють права і обов`язків учасників правовідносин у галузі благоустрою території міста, визначають комплекс заходів, необхідних для забезпечення чистоти і порядку в місті (відповідно до пп.1.1.2).

Пункт 2.5.2 Правил, за порушення якого відносно неї було винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення, встановлює обов`язки підприємств, установ, організацій та фізичних осіб-підприємців у сфері благоустрою міста.

Зокрема, у пункті 2.5.2 Правил міститься 17 підпунктів. Натомість ані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ІН № 1470 від 10 лютого 2025 року, ані в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення № 05/575 від 05 березня 2025 року не зазначено, який саме підпункт пункту 2.5.2. Правил нібито був порушений нею, з огляду на що неможливо встановити дійсну суть правопорушення, щодо якого складено вказаний протокол.

Порушення Правил благоустрою населеного пункту суб`єктом господарювання без дотримання дозвільної процедури є підставою для притягнення громадян та суб`єктів підприємницької діяльності до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП.

За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, встановлено штраф для громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а для посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення № 05/575 від 05 березня 2025 року вбачається, що цієї постановою на неї накладено адміністративне стягнення штраф у сумі 1 700,00 грн, що становить 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з чого логічно випливає, що на неї накладено штраф як на посадову особу/суб`єкта підприємницької діяльності. Разом із цим у оскаржуваній постанові також зазначено, що вона є посадовою особою.

Натомість вона є найманим працівником менеджером з адміністративної діяльності, що підтверджує наказ (розпорядження) про прийняття на роботу№ 151 к/тр від 01 листопада 2024 року, виконує свої обов`язки відповідно до законодавства України про працю та не є посадовою особою ТОВ «ЛІКУЮ.ЮА». Зі змісту посадової інструкції вбачається, що до її обов`язків як менеджера з адміністративної діяльності, не входить вжиття заходів щодо своєчасного оновлення фасаду будівлі медичного центру «Лікую» від написів та малюнків.

Інкримінований їй пункт 2.5.2 Правил благоустрою території міста Дніпра стосується обов`язків виключно підприємств, установ, організацій та фізичних осібпідприємців, які є суб`єктами господарювання, разом із цим вона не є посадовою особою ТОВ «ЛІКУЮ.ЮА», а також не є жодним з перелічених суб`єктів господарювання, з огляду на що вона не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення у цій справі, що також є підставою для закриття провадження по справі відносно неї.

Окрім того зазначила, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ІН № 1470 від 10 лютого 2025 року їй не були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Також вказала, що факт вчинення правопорушення належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами не підтверджується, а тому у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП. Будь-яких інших доказів, які б свідчили про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та її винність у його вчиненні, окрім постанови про накладення адміністративного стягнення із посиланням на те, що вона не вжила належних заходів щодо своєчасного оновлення фасаду будівлі медичного центру «Лікую» від написів та малюнків, не надано.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 березня 2025 року указану позовну заяву передано для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.20)

Ухвалою судді Демидової С.О. від 24 березня 2025 року відкрито провадження у справі (а.с. 24-25)

18 березня 2025 року разом з адміністративним позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову (а.с. 30-33), яка протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду 18 березня 2025 року була передана судді Демидовій С.О. (а.с. 98).

Ухвалою судді від 24 березня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову (а.с. 39-42).

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань про проведення судового засідання та наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд вбачає можливим розглянути справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач правом на надання відзиву не скористався, ухвалу про відкриття провадження разом з позовною заявою та додатками до неї отримали 04 квітня 2025 року про що мається рекомендоване повідомлення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що постановою № 05/575 від 05 березня 2025 року адміністративна комісія при виконавчому комітеті міської ради визнано винною ОСОБА_1 у скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП, внаслідок порушення нею п. 2.5.2 Правил благоустрою території міста Дніпра, затверджених рішенням Дніпровської міської ради від 27 листопада 2013 року № 44/43 (зі змінами) та ст. 152 КУпАП «Порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою території населених пунктів», а саме за адресою м. Дніпро, просп. Олександра Поля, 22 не вжила належних заходів щодо своєчасного оновлення фасаду будівлі медичного центру «Лікую» від написів та малюнків

Норми права

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покрашення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

В ч. 2 ст. 17 цього ж Закону визначено, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані: 1) утримувати в належному стані закріплені в установленому порядку за ними території; 2) дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; 3) не порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів; 4) відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів.

Частиною 2 статті 5 КУпАП регламентовано, що сільські, селищні, міські ради встановлюють відповідно до законодавства правила, за порушення яких адміністративну відповідальність передбачено статтями 152, 159 і 182 цього Кодексу.

Стаття 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», визначає права та обов`язки підприємств, установ та організацій у сфері благоустрою населених пунктів. Так відповідно до частині 2 підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані: утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію; утримувати в належному стані закріплені за ними на умовах договору з балансоутримувачем об`єкти благоустрою (їх частини); усувати на закріплених за ними об`єктах благоустрою (їх частинах) за власний рахунок та в установлені строки пошкодження інженерних мереж або наслідки аварій, що сталися з їх вини; усувати на закріплених за ними об`єктах благоустрою (їх частинах) наслідки надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру в установленому порядку; проводити згідно з планами, затвердженими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, інвентаризацію та паспортизацію закріплених за ними об`єктів благоустрою (їх частин), що здійснюються у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; у процесі утримання об`єктів благоустрою (їх частин) дотримуватися відповідних технологій щодо їх експлуатації та ремонту, регулярно здійснювати заходи щодо запобігання передчасному зносу об`єктів, забезпечення умов функціонування та утримання їх у чистоті й належному стані; відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України; допускати на об`єкти благоустрою, що перебувають у їх власності або користуванні, аварійно-рятувальні та інші служби для здійснення заходів щодо запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України в органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 10 Законом України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, затвердження правил благоустрою територій населених пунктів. До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема: здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

У ст. 12 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» Правила благоустрою території населеного пункту це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Пунктом 1 частини 1 статті 42 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягаються особи, винні у порушенні правил благоустрою територій населених пунктів.

Станом на лютий 2025 року діяли Правила благоустрою території міста Дніпра, затверджені рішенням Дніпровської міської ради від 27.11.2013 р. № 44/43 (зі змінами) (далі Правила).

Ці Правила встановлюють та регулюють права і обов`язків учасників правовідносин у галузі благоустрою території міста, визначають комплекс заходів, необхідних для забезпечення чистоти і порядку в місті (відповідно до пп.1.1.2).

Пункт 2.5.2 Правил, за порушення якого відносно Позивача було винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення, встановлює обов`язки підприємств, установ, організацій та фізичних осіб-підприємців у сфері благоустрою міста. Зокрема, у пункті 2.5.2 Правил зазначено, що підприємства, установи, організації та фізичні особи-підприємці у сфері благоустрою міста зобов`язані: 1) утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), будівлі (їх частини), споруди, що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену розділом 23 цих Правил прилеглу територію; 2) утримувати в належному стані закріплені за ними на умовах договору з балансоутримувачем об`єкти благоустрою (їх частини); 3) утримувати фасади та вхідні групи будівель і споруд, що перебувають у їх власності або користуванні відповідно до паспорта зовнішнього оздоблення фасаду; змінювати зовнішній вигляд фасадів будівель і споруд виключно на підставі затверджених у встановленому порядку проектів; 4) усувати на закріплених за ними об`єктах благоустрою (їх частинах) за власний рахунок та в установлені строки пошкодження інженерних мереж або наслідки аварій, що сталися з їх вини; 5) усувати на закріплених за ними об`єктах благоустрою (їх частинах) і прилеглих територіях наслідки надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру в установленому порядку; 6) проводити будь-які земляні та будівельно-ремонтні роботи на міській території загального користування відповідно до укладеного з КП «Управління контролю за благоустроєм міста» договору на підставі дозволу на порушення об`єктів благоустрою, отриманого в установленому порядку, з використанням огорож, зовнішній вигляд яких має відповідати вимогам рішення виконавчого комітету міської ради від 18.09.2018 № 942 «Про затвердження уніфікованого зовнішнього вигляду огорож, що встановлюються під час проведення ремонтних та будівельних робіт» (далі Рішення); 7) змінювати елементи благоустрою, встановлювати засоби зовнішньої реклами, тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності, малі архітектурні форми, засоби регулювання дорожнього руху тільки згідно з чинними правовстановлюючими і проектно-технічними документами, на підставі відповідного дозволу; 8) захищати зелені насадження на територіях, наданих їм у власність або користування; 9) розміщувати та утримувати в належному санітарно-технічному стані дитячі майданчики; 10) розміщувати на територіях, наданих їм у встановленому законом порядку, урни для сміття згідно з чинними нормативами; 11) облаштовувати фасади, споруди та будівлі художнім освітленням; 12) облаштовувати на територіях, наданих їм у встановленому законом порядку, паркувальні місця, у тому числі для осіб з інвалідністю, згідно з вимогами чинного законодавства; 13) своєчасно усувати недоліки в утриманні власних, прилеглих і закріплених територій та елементів благоустрою згідно з приписами, внесеними державними органами контролю, інспекцією з питань благоустрою Дніпровської міської ради, КП «Управління контролю за благоустроєм міста», КП «Дніпровські активи», іншими уповноваженими органами; 14) проводити в установленому порядку, згідно з планами, затвердженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування, інвентаризацію та паспортизацію, у тому числі щодо потреб МГН, закріплених за ними об`єктів благоустрою, їх частин та елементів; 15) у процесі утримання об`єктів благоустрою (їх частин) дотримуватися відповідних технологій їх експлуатації та ремонту, регулярно здійснювати заходи щодо запобігання передчасному зносу об`єктів, забезпечення умов функціонування та утримання їх у чистоті й належному стані; проводити своєчасне фарбування і ремонт металевих частин фасаду (пожежні сходи, водостічні труби, огорожі на даху, піддашки, накриття приямків тощо); проводити миття фасадів і дахів, виконаних із скла, вікон та вітражів не менше одного разу у квартал (у період, коли температура повітря вище ніж 0 °С); 16) відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України; 17) допускати на об`єкти благоустрою, що перебувають у їх власності або користуванні, аварійно-рятувальні та інші служби для здійснення заходів щодо запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, а також посадових осіб виконавчих органів та інших уповноважених осіб Дніпровської міської ради для здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утримання території міста, отримувати акти перевірки дотримання вимог Правил благоустрою території міста Дніпра, приписи про усунення виявлених порушень, надавати необхідні відомості для складання акта перевірки та протоколу про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.152 КУпАП, порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показами технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовувалися при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

У ч.1 ст.268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки судового рішення

Суд всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено, що спір між сторонами стосується правомочності і законності прийнятого рішення суб`єктом владних повноважень про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП, як посадової особи- адміністратор медичного центру «Лікую» ТОВ «Лікую ЮА», за порушення нею п. 2.5.2 Правил благоустрою території та міста Дніпра, затверджених рішенням Дніпровської міської ради від 27.11.2013, як підставу для відповідальності згідно за ст. 152 КУпАП, що виразилося у виявлені 10 лютого 2025 року о10 годині 50 хвилин за адресою місто Дніпро, просп. Олександра Поля, 22 не вжила належних заходів щодо своєчасного оновлення фасаду будівлі медичного центру «Лікую» від написів, та малюнків.

Ст. 152 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За умовами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Згідно з ч. 1ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Аналізуючи вищенаведене, суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення.

У відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що підставою для притягнення ОСОБА_1 став протокол складений 10 лютого 2025 року серія ІН № 1470 відносно ОСОБА_1 , як посадової особи, адміністратор медичного центру «Лікую» ТОВ «Лікую ЮА», з підстав порушення нею п. 2.5.2, як підставу для відповідальності згідно за ст. 152 КУпАП.

Зазначена норма стосується саме підприємств, установ, організацій та фізичних осіб-підприємців, а позивача притягнуто до відповідальності за порушення правил як посадову особу ТОВ « Лікую ЮА».

Відповідно до наказу (розпорядження) про прийняття на роботу ОСОБА_1 прийнято з 04 листопада 2024 року на посаду менеджера з адміністративної діяльності. Згідно з посадовою інструкцією менеджера з адміністративної діяльності, не входить вжиття заходів щодо своєчасного оновлення фасадів медичного центру «Лікую» від написів та малюнків.

До зазначеного протоколу, не було зібрано та долучено доказів на підтвердження наявності як складу адміністративного правопорушення, суб`єкту і об`єкту адміністративного об`єкту.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення, позивач притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП, за якою передбачена відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів в постанові зазначено що позивачем порушено п. 2.5.2 Правил благоустрою території міста Дніпро, проте який саме підпункт порушено в постанову не зазначено.

В той же час, згідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, - Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом та обсягом зібраних доказів як підстави для прийняття рішення про наявність у діях/бездіяльності ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП, суб`єктом владних повноважень, навіть не отримано доказу зайняття на час події, а саме станом на 18 серпня 2022 року посади особою, як керівника.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не скористався правом на надання відзиву.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду, а саме в рішенні ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» (Allenet de Ribemont v. France) від 10.02.1995 року, зазначено, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено поза розумним сумнівом факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, що виключає підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП, ст. 280 КУпАП закріплено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

При таких обставинах та відсутності у справі жодного доказу, котрий би відповідав критеріям його належності й допустимості, слід дійти висновку, що у діях позивача відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП, і, як наслідок, про необхідність скасування оскаржуваної постанови із подальшим закриттям провадження у справі на виконання вимог пункту 3ч. 3 ст. 286 КАС України, що є обов`язком суду.

З урахуванням викладеного позовні вимоги позивача щодо визнання оскаржуваної постанови протиправною та скасувати її, і закриття провадження у справі, є обґрунтованими та доведеними, і підлягають задоволенню.

Судові витрати

Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 2 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при зверненні із позовом сплачено судовий збір в розмірі 605 грн.., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа: Інспекція з питань благоустрою Дніпровської міської ради, про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті міської ради № 05/575 від 05 березня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 700,00 грн. за порушення ст. 152 КУпАП визнати протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Стягнути з Адміністративної комісії при виконавчому комітеті міської ради, (адреса: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати пов`язані за сплатою судового збору в розмірі 605 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.О. Демидова