Справа № 640/34495/21
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 рокусправа № 640/34495/21
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Гулкевич І.З., перевіривши матеріали адміністративної справи за позовом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Центр Орендних Систем про припинення права на виконання будівельних робіт, скасування рішення,-

встановив:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ОСОБА_1 , в якому просить суд:

припинити право на виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 08.10.2019 № KB 56;

скасувати повідомлення про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт на об`єктах з незначними наслідками (СС1) від 02.08.2021 № KB 56-1;

скасувати декларацію про готовність до експлуатації об`єкта з незначними наслідками (СС1) від 01.09.2021 № KB 31 на об`єкт Реконструкція нежитлових приміщень №57 (літ. А) на Крутому узвозі,6/2 у Печерському районі м. Києва, замовник будівництва ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Департамент на підставі необхідності проведення перевірки достовірності даних, наведених у декларації про готовність до експлуатації об`єкта з незначними наслідками (СС1) від 01.09.2021 №КВ 31 здійснив заходи державного архітектурно-будівельного контролю з метою проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил на об`єкті Реконструкція нежитлових приміщень №57 (літ. А) на Крутому узвозі,6/2 у Печерському районі м. Києва.

Керуючись положеннями законодавства Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради зареєстрував замовникові будівництва, - ОСОБА_1 , на об`єкт будівництва: Реконструкція нежитлових приміщень №57 (літ. А) на Крутому узвозі,6/2 у Печерському районі м. Києва повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) Реконструкція нежитлових приміщень №57 (літ. А) на Крутому узвозі,6/2 у Печерському районі м. Києва від 08.10.2019 №КВ 56; повідомлення про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт на об`єктах з незначними наслідками (СС1) Реконструкція нежитлових приміщень №57 (літ. А) на Крутому узвозі,6/2 у Печерському районі м. Києва від 02.08.2021 №КВ 56-1; декларацію про готовність до експлуатації об`єкта з незначними наслідками (СС1) Реконструкція нежитлових приміщень №57 (літ. А) на Крутому узвозі,6/2 у Печерському районі м. Києва від 01.09.2021 №КВ 31.

Замовником будівництва, ОСОБА_1 у декларації про готовність до експлуатації об`єкта з незначними наслідками (СС1) від 01.09.2021 №КВ 31 наведені наступні дані, зокрема: проєктна документація розроблена ТОВ ІБК ГРУП 2014 під керівництвом головного інженера проєкту ОСОБА_2 (серія та номер кваліфікаційного сертифіката АР №001325) та затверджена ОСОБА_1 05.09.2019; загальна площа об`єкта відповідно до проєктної документації-180,7 кв.м.

Під час виїзду на місце 29.09.2021 посадової особи Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради з метою проведення перевірки, уповноважені особи суб`єкта містобудування були відсутні, що енеможливило проведення перевірки, оскільки відповідно до пункту 9 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будуть або збудували об`єкт будівництва.

Замовника будівництва та уповноважених осіб ТОВ ІБК ГРУП 2014, листом від 29.09.2021 №073-8554 запрошено прибути до Департаменту з документами, необхідними для проведення позапланової перевірки, але у визначений час зазначені суб`єкти містобудування не прибули, документи не надали.

З метою здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою Департаменту здійснено пошук відомостей у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за цією адресою та сформовано інформаційну довідку від 30.09.2021, номер інформаційної довідки 277498658.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.09.2021 за адресою: Крутий узвіз, будинок 6/2, нежитлове приміщення №57 (в літ.А), знаходяться у власності ОСОБА_1 (розмір частки 1/1). Крім того, 22.08.2019 ОСОБА_3 , комунального підприємства Правочин Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області, м. Київ, індексний номер рішення 48357521 внесено до Державного реєстру зміни у розділі Об`єкт нерухомого майна загальна площа (кв.м.): 108 змінена на загальна площа (кв.м.):181,8.

Департамент листом від 29.09.2021 №073-8553 звернувся до Комунального підприємства Київської міської ради Київське міське бюро технічної інвентаризації з проханням надати усі наявні креслення з експлікацією внутрішніх площ нежитлової групи приміщень №57 (літ.А) на Крутому узвозі,6/2 у Печерському районі.

Відповідно до листа комунального підприємства Київської міської ради Київське міське бюро технічної інвентаризації від 05.10.2021 №062/14-12977 (И-2021) надано копії поповерхового плану з експлікацією внутрішніх площ групи приміщень №57 (літ. А) на Крутому узвозі, 6/2 у Печерському районі, виконану станом на 07.08.2015. Відповідно наданої експлікації внутрішніх площ по групі приміщень №57 за цією адресою загальна площа приміщень складає-108,0 м2.

Департамент не видавав, не реєстрував документів, що дають право на виконання будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта за цією адресою загальною площею 181,8 м2. На думку Департаменту, це свідчить про те, що об`єкт не приймався в експлуатацію після попередньої реконструкції (в результаті якої його площа нібито змінилася до 181,8 кв.м.), а отже, подальша реконструкція (заявлена Відповідачем з площі 181,8 кв.м до 180,7 кв.м) є порушенням п. 3.2.22 ДБН А.2.2-3-2014 Склад та зміст проектної документації на будівництво (мається на увазі п. 3.21 ДБН А.2.2-3:2014, що визначає реконструкцію як перебудову прийнятого в експлуатацію існуючого об`єкта), оскільки об`єкт площею 181,8 кв.м. не був належним чином прийнятий в експлуатацію.

Відтак, Позивач вважає, що проєктна документація на спірну реконструкцію розроблена з порушеннями, а замовник не мав права її затверджувати, що свідчить про наведення недостовірних даних у Повідомленні №KB56 та Декларації №KB31, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач, ОСОБА_1 , у своєму відзиві позовні вимоги не визнав. Стверджує, що Позивач не надав йому копію позовної заяви, з матеріалами справи він ознайомився в суді. Вказує на порушення Позивачем процедури проведення позапланової перевірки, зокрема, щодо строку її проведення стосовно Повідомлення №KB56 (зареєстрованого 08.10.2019, тоді як перевірка ініційована наказом від 09.09.2021). Зазначає, що представник Департаменту відвідував об`єкт, однак акт перевірки за результатами не складався.

Також Відповідач наводить обставини щодо вимагання хабаря посадовою особою Департаменту під час цієї перевірки, що призвело до її затримання правоохоронними органами. По суті позовних вимог Відповідач пояснює, що на момент подання повідомлення №KB56 (08.10.2019) офіційно зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно загальна площа Об`єкта нерухомого майна становила 181,8 кв.м (згідно з Витягом від 22.08.2019). Саме ця площа була вказана як вихідна для реконструкції, в результаті якої проектна площа мала скласти 180,7 кв.м. Розбіжності у даних технічних паспортів БТІ різних років (108 кв.м у 2015 р., 140,4 кв.м у 2011 р.) Відповідач пояснює змінами у методиках обрахунку площ, а не фактичними самочинними змінами конфігурації приміщення до спірної реконструкції. Стверджує, що жодного нового будівництва не проводив, а реконструкція здійснювалася в межах існуючого приміщення. Вважає, що оскаржувані Повідомлення та Декларація вичерпали свою дію фактом завершення реконструкції та реєстрації права власності на реконструйований об`єкт.

На виконання Закону України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 передано судові справи Львівському окружному адміністративному суду

За результатами автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Львівського окружного адміністративного суду Гулкевич І.З.

Ухвалою від 10.02.2025 прийнято справу до провадження та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою від 25.02.2025 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю Центр Орендних Систем.

Третя особа, ТОВ Центр Орендних Систем, у своїх поясненнях від 03.03.2025 підтримала позицію Відповідача та просила відмовити у задоволенні позову. Зазначила, що є поточним власником Об`єкта нерухомого майна з 13.05.2024 (на підставі витягу з Державного реєстру речових прав №382069406 від 08.06.2024). Вважає позов необґрунтованим, оскільки Позивач не конкретизував, які саме дані є недостовірними. Наголошує, що всі дозвільні документи були зареєстровані самим Позивачем. Вказує, що право власності на реконструйований об`єкт зареєстровано, і скасування дозвільних документів попереднього власника є неефективним способом захисту та порушить права поточного власника, який є добросовісним набувачем.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Департаментом Державної архітектурно - будівельної інспекції у місті Києві були зареєстровані подані замовником будівництва - ОСОБА_1 документи:

повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 08.10.2019 № KB 56;

повідомлення про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт на об`єктах з незначними наслідками (СС1) від 02.08.2021 № KB 56-1;

декларацію про готовність до експлуатації об`єкта з незначними наслідками (СС1) від 01.09.2021 № KB 31 на об`єкт Реконструкція нежитлових приміщень №57 (літ. А) на Крутому узвозі,6/2 у Печерському районі м. Києва.

Замовником будівництва, ОСОБА_1 у декларації про готовність до експлуатації об`єкта з незначними наслідками (СС1) від 01.09.2021 №КВ 31 наведені наступні дані, зокрема: проєктна документація розроблена ТОВ ІБК ГРУП 2014 під керівництвом головного інженера проєкту ОСОБА_2 (серія та номер кваліфікаційного сертифіката АР №001325) та затверджена ОСОБА_1 05.09.2019; загальна площа об`єкта відповідно до проєктної документації-180,7 кв.м.

В адміністративному позові позивачем зазначено, що під час виїзду на місце 29.09.2021 посадової особи Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради з метою проведення перевірки, уповноважені особи суб`єкта містобудування були відсутні, що унеможливило проведення перевірки, оскільки відповідно до пункту 9 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Замовника будівництва та уповноважених осіб ТОВ ІБК ГРУП 2014, листом від 29.09.2021 №073-8554 запрошено прибути до Департаменту з документами, необхідними для проведення позапланової перевірки, але суб`єкти містобудування не прибули, документи не надали.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.09.2021 за адресою: Крутий узвіз, будинок 6/2, нежитлове приміщення №57 (в літ.А), знаходяться у власності ОСОБА_1 (розмір частки 1/1). Крім того, 22.08.2019 ОСОБА_3 , комунального підприємства Правочин Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області, м. Київ, індексний номер рішення 48357521 внесено до Державного реєстру зміни у розділі Об`єкт нерухомого майна загальна площа (кв.м.): 108 змінена на загальна площа (кв.м.):181,8.

Департамент листом від 29.09.2021 №073-8553 звернувся до Комунального підприємства Київської міської ради Київське міське бюро технічної інвентаризації з проханням надати усі наявні креслення з експлікацією внутрішніх площ нежитлової групи приміщень №57 (літ.А) на Крутому узвозі,6/2 у Печерському районі.

Відповідно до листа комунального підприємства Київської міської ради Київське міське бюро технічної інвентаризації від 05.10.2021 №062/14-12977 (И-2021) надано копії поповерхового плану з експлікацією внутрішніх площ групи приміщень №57 (літ. А) на Крутому узвозі, 6/2 у Печерському районі, виконану станом на 07.08.2015. Відповідно наданої експлікації внутрішніх площ по групі приміщень №57 за цією адресою загальна площа приміщень складає-108,0 м2.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом. Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України від 17.02.2011 №3038-VI Про регулювання містобудівної діяльності (далі Закон №3038-VI), а правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності, формування сприятливого життєвого середовища, досягнення естетичної виразності, економічної доцільності і надійності будинків, споруд та їх комплексів визначені Законом України від 20.05.1999 №687-XIV Про архітектурну діяльність (далі Закон №687-XIV).

Відповідно до вимог статті 1 Закону №687-XIV архітектурна діяльність визначається як діяльність по створенню об`єктів архітектури, яка включає творчий процес пошуку архітектурного рішення та його втілення, координацію дій учасників розроблення всіх складових частин проектів з планування, забудови і благоустрою територій, будівництва (нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту) будівель і споруд, здійснення архітектурно-будівельного контролю і авторського нагляду за їх будівництвом, а також здійснення науково-дослідної та викладацької роботи у цій сфері.

Згідно вимог статті 7 Закону №687-XIV проект об`єкта архітектури розробляється під керівництвом або з обов`язковою участю головного архітектора проекту та/або головного інженера проекту, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат.

За правилом, закріпленим у частини шостій статті 31 Закону№3038-VI та частині третій статті 7 Закону №687-XIV, проектна документація на будівництво об`єктів не потребує погодження державними органами, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, юридичними особами, утвореними такими органами. Забороняється вимагати від замовників рішення архітектурно-містобудівної ради для подальшого розгляду і погодження проектної документації.

Порядок розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 №45 (далі наказ Мінрегіонбуду №45) пункт 18 якого встановлює, що проектна документація на будівництво об`єктів не потребує погодження державними органами, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, юридичними особами, утвореними такими органами.

Відповідно до вимог підпункту 3.2 пункту 3 Державних будівельних норм України Склад та зміст проектної документації на будівництво ДБН А.2.2-3:2014 поняття реконструкція визначено складовою поняття будівництво, а підпунктом 3.21 цього пункту встановлено, що реконструкція це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності) .

Відповідно до вимог частини першої статті 34 Закону №3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1).

За правилами частини другої статті 34 Закону №3038-VI зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Частиною четвертою статті 34 Закону №3038-VI визначено, що реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Відповідно до частини першої, другої статті 36 Закону №3038-VI право на виконання підготовчих робіт і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Отримання замовником інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт, крім направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до частини першої цієї статті, не вимагається.

Дане повідомлення про початок виконання будівельних робіт на об`єкті реконструкції 08.10.2019 зареєстровано за № KB 56.Також зареєстровано повідомлення про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт на об`єктах з незначними наслідками (СС1) від 02.08.2021 № KB 56-1.

Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт передбачені вимоги як до повідомлення про початок виконання таких робіт, так і до декларації про готовність до експлуатації об`єкта з незначними наслідками (СС1) у відповідних додатках: додаток 21 постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 (бланк повідомлення про початок виконання будівельних робіт) та додаток 3 до цього Порядку в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 23.06.2021 № 681 (бланк декларації про готовність до експлуатації об`єкта з незначними наслідками (СС1)) - передбачають зазначення площі об`єкта відповідно до проєктної документації.

Подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта реконструкції до експлуатації здійснювалися у відповідності з вимогами статей 34, 36 та 39 Закону №3038-VI, а також Порядку виконання підготовчих і будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466.

При цьому, прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації згідно вимог частині четвертої статті 39 Закону №3038-VI здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня подання відповідних документів.

Таким чином, виходячи з означених правових норм вчинення реєстраційних дій щодо повідомлення та декларації по спірному об`єкту здійснено позивачем після перевірки достовірності та повноти наданих відомостей замовником будівництва.

Основною підставою позову Департаменту є твердження про подання Відповідачем недостовірних даних щодо площі Об`єкта нерухомого майна до його реконструкції, що, на думку Позивача, свідчить про порушення при розробці проектної документації та є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом.

Суд критично оцінює ці доводи позивача, оскільки згідно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.09.2021 №277498658 та Витягу з цього ж реєстру від 22.08.2019, станом на 22.08.2019, тобто до подання Відповідачем повідомлення №KB56 від 08.10.2019, загальна площа Об`єкта нерухомого майна була зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як 181,8 кв.м.

Відповідач, подаючи Повідомлення №KB56, вказав площу до реконструкції 181,8 кв.м, а проєктну площу після реконструкції 180,7 кв.м. Таким чином, дані, зазначені відповідачем у Повідомленні №KB56 щодо вихідної площі об`єкта, відповідали офіційним відомостям Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на момент подання цього повідомлення. Посилання Позивача на технічний паспорт БТІ від 07.08.2015, де площа зазначена як 108,0 кв.м, не спростовує даних офіційної державної реєстрації права власності на об`єкт з площею 181,8 кв.м станом на 2019 рік.

Як пояснив Відповідач у відзиві, та підтримала Третя особа у поясненнях, розбіжності у площах в технічних паспортах БТІ різних років (108 кв.м у 2015 р., 140,4 кв.м у 2011 р. , 181,8 кв.м у 2019 р.) можуть бути зумовлені змінами у методиках інвентаризації та обрахунку площ (наприклад, зміна коефіцієнтів для терас, веранд тощо), що не обов`язково свідчить про фактичну зміну фізичних параметрів об`єкта шляхом самочинного будівництва.

Позивачем не надано доказів того, що зміна площі зі 108 кв.м на 181,8 кв.м у Державному реєстрі речових прав у 2019 році була результатом саме самочинного будівництва, здійсненого відповідачем, або що така реєстрація була визнана незаконною у встановленому порядку.

Отже, твердження Позивача про подання відповідачем недостовірних даних щодо площі об`єкта до реконструкції у повідомленні №KB56 не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду. Відповідно, відсутні підстави вважати, що проєктна документація на реконструкцію до 180,7 кв.м. була розроблена з порушенням на цій підставі, або що Відповідач не мав права її затверджувати.

Згідно вимог статті 41 Закону №3038-VI та пункту 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі Порядок №553), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Уніфіковану форму акта, що складається за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності під час виконання підготовчих та будівельних робіт затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.05.2012 №240, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 липня 2012 р. за № 1116/21428 (далі наказ Мінрегіонбуду №240) додаток №1. Цим же наказом Мінрегіонбуду №240 затверджені форми інших обов`язкових документів у сфері здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, включаючи форму направлення для проведення планового (позапланового) заходу додаток 9 та форму припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил додаток 3.

Відповідно до вимог Порядку №553 під час проведення позапланової перевірки підлягають контролю виключно питання, які стали підставою для проведення такої перевірки. Згідно з пунктом 12 Порядку №553 посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані, зокрема, у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством.

Відповідно до пунктів 13, 14 Порядку №553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки складається відповідний акт. Разом з тим, позивач обов`язково передбаченого акту за результатами проведення ним позапланової перевірки не склав. Належних і допустимих доказів фіксації результатів проведення позапланової перевірки (протоколів, актів, приписів) до суду не надав.

Суд бере до уваги, що у постанові від 24.12.2019 у справі №822/716/16 Верховний Суд дійшов висновку, що факт проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил без присутності уповноваженої суб`єктом містобудування особи свідчить про допущення грубого, а не формального порушення ДАБІ порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Зокрема, суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється перевірка, має право бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та за його наслідками отримувати акт перевірки, припис, надавати письмові пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки. Вказаний правовий висновок також викладено у постанові Верховного Суду від 21.05.2020 у справі №208/6557/16-а (2-а/208/219/16). На необхідності залучення саме суб`єкта містобудівної діяльності, який перевіряється, до участі у проведенні перевірки наголошено й у постанові Верховного Суду від 17.07.2019 року у справі №822/714/16.

Законодавством регламентовано чітку та послідовну процедуру призначення і проведення позапланової перевірки органами державного архітектурно-будівельного контролю та порядок оформлення її результатів. При цьому, неухильне виконання вказаної процедури контролюючими органами є основною гарантією дотримання принципів державного архітектурно-будівельного контролю та забезпечення непорушності прав і законних інтересів суб`єктів господарювання, інтересів яких стосуються результати її проведення.

В свою чергу, порушення процедури призначення та проведення перевірки призводить до відсутності її правових наслідків.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 року у справі №826/2076/15.

Такий висновок підтверджується висновками Європейського Суду з прав людини (далі також - ЄСПЛ) у рішенні від 20.10.2011 року у справі «Рисовський проти України», в якому ЄСПЛ зазначено, що принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Верховним Судом у постановах від 23.01.2018 року у справі №804/12558/14 та від 21.05.2020 року у справі №208/6557/16-а (2-а/208/219/16) вказано, що у випадку незаконності перевірки прийнятий за результатами її проведення акт індивідуальної дії автоматично підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 26.02.2020 року у справі №826/7847/17, де зазначено, що нормами Закону №3038 та Порядку №553 здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок проведення позапланового заходу державного архітектурно-будівельного контролю. Лише їх дотримання може бути належною підставою для проведення позапланової перевірки та оформлення її результатів, які створюють для суб`єкта містобудування юридичні наслідки. Невиконання органами державного архітектурно-будівельного контролю вимог законодавця щодо порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю призводить до визнання перевірки незаконної та відсутності правових наслідків такої.

Судом встановлено, що позапланова перевірка була призначена відповідно до наказу №1026 від 09.09.2021 та направлення про проведення планового (позапланового) заходу №б/н від 29.09.2021, проте акт за результатами позапланової перевірки уповноваженими особами позивача не складався.

Верховний Суд у постанові від 26.02.2020 у справі № 826/7847/17 зазначив, що нормами Закону № 3038-VI та Порядку № 553, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок проведення позапланового заходу державного архітектурно-будівельного контролю. Лише їх дотримання може бути належною підставою для проведення позапланової перевірки та оформлення її результатів, які створюють для суб`єкта містобудування юридичні наслідки. Невиконання органами державного архітектурно-будівельного контролю вимог законодавства щодо порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

В постанові від 13.04.2022 справа № 814/750/17, при розгляді справи, в якій також вирішувалось питання щодо необхідності проведення перевірки, Верховний Суд зазначив, що прийняттю будь-якого рішення контролюючим органом передує відповідна перевірка, за результатами якої і встановлюється дотримання суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Подібні висновки також застосовані в постановах Верховного Суду від 27.04.2021 року справа №640/5473/20, від 15.06.2022 року справа № 826/15946/17.

Суд звертає увагу, що лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок та оформлення її результатів є належними та допустимими доказами наявності порушень з боку суб`єкта містобудування, у тому числі й здійснення самочинного будівництва.

В свою чергу, недотримання контролюючим органом вимог Порядку № 553 щодо оформлення результатів перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої.

Зазначені вимоги не є формальними, оскільки за приписами статті 41 Закону № 3038-VI та Порядку № 553, адже саме під час перевірки встановлюється дотримання законодавства при розробці проектної документації, достовірність інформації в деклараціях про початок будівельних робіт та готовність об`єкта до експлуатації, у тому числі щодо права проведення будівельних робіт, власності, обсягу робіт та площі приміщень.

Суд не ототожнює за правовими наслідками, передбачене пунктом 7 частини 3 статті 41 Закону № 3038-VI право органу контролю на отримання від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документів з її оцінкою органом контролю, оскільки за змістом цієї норми інформація отримується саме для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

За сталою судовою практикою такої інформації достатньо для певних рішень органу контролю лише у випадках очевидних порушень, у тому числі, встановлених фактів іншими органами контролю.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що дії позивача з приводу проведення позапланової перевірки не відповідають вимогам Закону №3038-VI, Порядку №553, вчинені без дотримання законодавчо визначеної процедури призначення позапланової перевірки та оформлення її результатів, з порушенням принципу належного урядування, а отже, є протиправними.

Суд акцентує увагу, що пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) від 30.03.2012 №6 зазначається, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Будівництвом, яке здійснюється з істотним порушенням будівельних норм і правил, вважається у тому числі будівництво, яке хоча і здійснюється за наявності проекту, але з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил, що загрожують життю та здоров`ю людини у разі невиконання приписів інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил тощо.

Верховний Суд у постанові від 11.11.2020 року у справі №640/10134/19 зазначив, що Законом України Про регулювання містобудівної діяльності, зокрема, ст. 39-1, встановлено єдину підставу для скасування реєстрації декларації, а саме: подання замовником недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом.

При цьому недостовірні дані мають відповідати одній із таких умов, які дають підстави вважити об`єкт самочинним будівництвом: об`єкт збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; об`єкт збудований або будується без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи; об`єкт збудований або будується без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта. Наявність інших недостовірних даних, які не свідчать про самочинне будівництво, не є підставою для скасування реєстрації декларації.

Верховний Суд зазначив, що після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкта до експлуатації остання вичерпує свою дію фактом виконання та виключає можливість віднесення такого об`єкта до самочинного.

Таким чином, суд вважає неможливим віднесення об`єкта реконструкції відповідача до самочинного будівництва.

Разом з тим, суд вважає за необхідне застосувати висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №916/1986/18 від 12.06.2019, а саме: зі змісту положень статті 41 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю вбачається, що для усунення можливості зловживання правом на перевірки, сукупність заходів, які здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил можуть здійснюватися лише під час виконання відповідними суб`єктами підготовчих та будівельних робіт. Після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкта до експлуатації, остання вичерпала свою дію фактом виконання, в зв`язку з чим, оскаржуваною у справі декларацією будь-які права або охоронювані законні інтереси позивача не порушуються, а скасування реєстрації такої декларації не буде нести будь-яких правових наслідків. Сам факт реєстрації такої декларації та отримання свідоцтва на право власності на підставі неї виключає можливість віднесення спірного об`єкту нерухомого майна до самочинного в силу його узаконення.

Також, 03.02.2021 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 814/944/18 досліджуючи питання щодо наслідків скасування декларації про готовність до експлуатації вже після реєстрації права власності, визначив наступну правову позицію: відповідно до ч. 9 ст.39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації є підставою для оформлення права власності на нього. Після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання, та виключає можливість віднесення такого об`єкту до самочинного в силу його узаконення.

Вказаної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 19.09.2018 року у справі №804/1510/16, від 02.10.2018 року у справі №465/1461/16, від 07.11.2019 у справі № 916/2825/18 та від 01.10.2019 року у справі №826/9967/18.

Суд враховує, що Об`єкт нерухомого майна пройшов реконструкцію, був прийнятий в експлуатацію шляхом реєстрації Декларації №KB31, і на нього було зареєстровано право власності (витяг від 13.10.2021).

13.05.2024 право власності на цей об`єкт перейшло до третьої особи ТОВ Центр Орендних Систем, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав №382069406 від 08.06.2024.

Відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи та аргументи сторін висновків суду не спростовують.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, а тому задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246,255,257-262,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяГулкевич Ірена Зіновіївна