Справа № 520/18809/24
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 р. Справа № 520/18809/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2024, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., м. Харків, повний текст складено 02.10.24 у справі № 520/18809/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до адміністративного суду позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом також відповідач), у якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 суми недоотриманої пенсії в розмірі 216 672,35 грн (двісті шістнадцять тисяч шістсот сімдесят дві грн 35 коп.), яка належала ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була нарахована на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 у справі № 520/11805/23 та від 16.02.2024 у справі № 520/36346/23, але не була ним одержана за життя;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії в розмірі 216 672,35 грн (двісті шістнадцять тисяч шістсот сімдесят дві грн 35 коп.), яка належала ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була нарахована на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 у справі № 520/11805/23 та від 16.02.2024 у справі № 520/36346/23, але не була ним одержана за життя.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 суми недоотриманої пенсії в розмірі 216 672, 35 грн (двісті шістнадцять тисяч шістсот сімдесят дві грн 35 коп.), яка належала ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була нарахована на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 у справі № 520/11805/23 та від 16.02.2024 у справі № 520/36346/23, але не була ним одержана за життя.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії в розмірі 216 672,35 грн (двісті шістнадцять тисяч шістсот сімдесят дві грн 35 коп.), яка належала ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була нарахована на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 у справі № 520/11805/23 та від 16.02.2024 у справі № 520/36346/23, але не була ним одержана за життя.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області сплачений судовий збір в розмірі 968,96 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач, із посиланням на обставини справи, зазначає, що виплата недоодержаної пенсії, нарахованої ОСОБА_2 на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 у справі № 520/11805/23 та від 16.02.2024 у справі № 520/36346/23, можлива на підставі рішення суду про заміну стягувача, який має право на одержання сум, нарахованих згідно рішення суду, у зв`язку зі смертю стягувача (заміна сторони на правонаступника померлого). Оскільки ОСОБА_1 не була стороною в судовому процесі у справах № 520/11805/23 та № 520/36346/23, вносити зміни до реєстру підстави відсутні. У разі надання рішення суду про заміну сторони стягувача, до реєстру судових рішень буде внесено зміни. Станом на жовтень 2024 року рішення суду про заміну стягувача до Головного управління не надходило.

За результатами апеляційного розгляду просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивачка правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 перебував на обліку та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Позивачка - ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 25.02.2006.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 у справі № 520/11805/23 адміністративний позов ОСОБА_2 до ГУПФУ в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію в розмірі, який обчислено з грошового забезпечення, визначеного ІНФОРМАЦІЯ_2 в довідці від 21.03.2023 за № ФХ93407 з 01.04.2019.

В силу ст. 255 КАС України зазначене рішення набрало законної сили 14.09.2023.

На виконання зазначеного рішення суду ГУПФУ в Харківській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019, але суму доплати пенсії за його життя не виплатило.

За результатом перерахунку нараховано різницю в пенсії за період з квітня 2019 по жовтень 2023 у розмірі 204 672,35 грн, яку включено до Реєстру судових рішень ГУПФУ в Харківській області.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 у справі № 520/36346/23 адміністративний позов ОСОБА_2 до ГУПФУ в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 гривень згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», починаючи з 01.11.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

В силу ст. 255 КАС України зазначене рішення набрало законної сили 19.03.2024.

На виконання зазначеного рішення суду ГУПФУ в Харківській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.11.2023, але суму доплати пенсії за його життя не виплатило.

За результатом перерахунку нараховано різницю в пенсії за період з листопада 2023 по квітень 2024 у розмірі 12 000,00 грн, яку включено до Реєстру судових рішень ГУПФУ в Харківській області.

Виплата вказаних сум не відбулась, що сторонами у справі не заперечується.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.05.2024 серія НОМЕР_2 . З 03.05.2024 виплату пенсії припинено, у зв`язку зі смертю пенсіонера.

Позивачка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», звернулась із заявою від 28.05.2024 до ГУПФУ в Харківській області про виплату недоодержаної за життя ОСОБА_2 суми пенсії, яка нарахована на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 у справі № 520/11805/23 та від 16.02.2024 у справі № 520/36346/23.

Листом від 04.06.2024 № 16970-17872/П-03/8-2000/24 ГУПФУ в Харківській області повідомило позивачку, що нараховану на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 у справі № 520/11805/23 та від 16.02.2024 у справі № 520/36346/23 різницю в пенсії включено до Реєстру судових рішень, який використовується в роботі Пенсійного фонду України. Оскільки ОСОБА_1 не є стороною в судовому процесі у вказаних справах, вносити зміни до Реєстру підстави відсутні. Станом на червень 2024 року рішення суду про зміну стягувача до ГУПФУ в Харківській області не надходило.

Уважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у невиплаті суми недоотриманої пенсії в розмірі 216 672,35 грн, яка належала ОСОБА_2 , позивачка звернулась до суду з позовом у цій справі.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач допустив протиправну бездіяльність, оскільки всупереч статті 61 Закону № 2262-ХІІ за зверненням позивачки (в межах шестимісячного строку) не виплатив їй суми пенсії, що підлягали виплаті ОСОБА_2 , але залишилися неодержаними ним у зв`язку з його смертю.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначаються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 (далі по тексту - Закон № 2262-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон України № 1058) сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч. 2 ст. 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника (ч. 3 ст. 1 Закону № 2262-XII).

Відповідно до частин 1, 3 статті 61 Закону України № 2262-XII суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Порядок подання відповідною особою заяви про виплату недоодержаної пенсії, її форма, а також перелік необхідних документів визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим Правлінням ПФ України № 3-1 від 30.01.2007 (далі Порядок № 3-1), відповідно до п. 3 якого така заява подається заявником до органу, що призначає пенсію.

Згідно з п. 9 Порядку № 3-1 до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера додаються такі документи:

1) свідоцтво про смерть пенсіонера;

2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, які передбачені пунктом 3 цього розділу;

3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, які передбачені пунктом 12 цього розділу, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника).

Зміст ст. 61 Закону № 2262-ХІІ узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України).

Зокрема, згідно зі статтями 1218, 1219 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Статтею 1227 ЦК України, у свою чергу, визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, Закон № 2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до ч. 3 ст.61 Закону № 2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Лише у разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ) членів сім`ї, які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими.

Тобто у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до ч. 3 ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Таким чином, вимоги зобов`язального характеру, заявлені позивачкою у цій справі, нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і не допускають правонаступництва, а тому заміна стягувача, у цьому випадку, не є належним способом захисту прав заявниці.

Своєю чергою, відмова пенсійного органу у виплаті позивачу таких сум може бути підставою для звернення останнього до суду із позовом за захистом своїх прав.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постановах від 16.05.2023 у справі № 420/288/21, від 27.09.2023 у справі № 420/16546/21, від 05.12.2023 у справі № 420/18164/23, від 30.01.2024 у справі № 420/8604/21, від 14.02.2024 у справі № 462/3575/17, від 25.04.2024 у справі № 420/18507/21.

Як убачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, позивачка - ОСОБА_1 станом на день смерті чоловіка - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала разом з останнім та, окрім того, була його дружиною.

Позивачка 28.05.2024 (тобто не пізніше 6 місяців після смерті чоловіка) звернулась до пенсійного органу із заявою про виплату недоотриманої за життя пенсії ОСОБА_2 , що нарахована на виконання рішень суду, але невиплачена на час смерті останнього.

За вказаних обставин, відповідно до ст. 61 Закону № 2262-ХІІ, позивачка має право на отримання недоотриманої пенсії померлого чоловіка.

При цьому, посилання відповідача на необхідність заміни стягувача належним правонаступником є безпідставними, оскільки позивачка звернулася щодо виплати їй недоотриманої пенсії її померлого чоловіка відповідно до ст. 61 Закону № 2262-ХІІ, а не щодо виконання рішення суду.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною ч. 1 ст.61 Закону № 2262-ХІІ, а тому наявні підстави для задоволення позову.

Апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведені висновки суду. У ній також не зазначено інших міркувань, які б не були предметом перевірки суду першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення таких аргументів.

Судом апеляційної інстанції критично оцінюються доводи відповідача, що стосуються обставин справи та містять посилання на загальні норми законодавства, які жодним чином не спростовують обґрунтування суду першої інстанції.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права - неправильним.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного розгляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2024 у справі № 520/18809/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк С.П. Жигилій