Справа № 200/5458/24
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

27 травня 2025 року Справа №200/5458/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження звіт Військової частини НОМЕР_1 про виконання судового рішення у справі 200/5458/24 за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року в адміністративній справі № 200/5458/24 позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, визнано протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 у звільненні ОСОБА_1 з військової служби у запас на підставі підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу на підставі його рапорту від 26.07.2024, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 про звільнення з військової служби у запас на підставі підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 26.07.2024 року та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду, про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас на підставі підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Зазначене рішення набрало законної сили 26.03.2025.

27.03.2025 видано виконавчі листи по справі.

11.04.2025 представник позивача звернулась до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду. Заявник просить зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 подати до суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року по справі № 200/5458/24 невідкладно.

В обґрунтування вказаної заяви посилається на те, що на час звернення до суду із заявою рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року по справі № 200/5458/24 не виконано відповідачем.

Ухвалою суду від 01 травня 2025 року заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №200/5458/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 подати до Донецького окружного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.09.2024 по справі №200/5458/24.

20 травня 2025 року Військовою частиною НОМЕР_1 до суду надано звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.09.2024 по справі №200/5458/24.

Розглянувши звіт Військової частини НОМЕР_1 суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною другою статті 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Нормами частини третьої зазначеної статті передбачено, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.09.2024 №200/5458/24 Військовою частиною НОМЕР_1 повторно розглянуто рапорт солдата ОСОБА_1 від 26.07.2024 про звільнення з військової служби на підставі п.п. «г» п.2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» через сімейні обставини на таких підставах: необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини, який є особою з інвалідністю І чи ІІ групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи та прийнято відповідне рішення.

За наслідками розгляду рапорту, Військовою частиною НОМЕР_1 , не прийнято позитивного рішення, а саме: солдату ОСОБА_1 , гранатометнику 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 відмовлено в задоволенні рапорту.

Під час розгляду рапорту було встановлено, що солдат ОСОБА_1 має рідну сестру, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 . Інформацію надано солдатом ОСОБА_1 особисто, письмово та засвідчено власним підписом. Таким чином, особа, що має інвалідність та потребує стороннього догляду ( ОСОБА_3 ) має інших членів сім`ї першого ступеня споріднення, а саме доньку ОСОБА_2 , яка може здійснювати догляд. Рішення командира військової частини НОМЕР_1 щодо розгляду рапорту доведено до ОСОБА_1 19.05.2025 під особистий підпис.

Як вбачається зі звіту, суб`єкт владних повноважень розглянув рапорт позивача, тобто рішення суду виконав у повному обсязі, та прийняв обґрунтоване рішення за наслідками його розгляду.

У рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі Горнсбі проти Греції суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

В рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП Фея та інші проти України (якими встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції) звернута увага на те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення; виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою, є головною стадією правосуддя. Це повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 6 цієї Конвенції, ст. 129-1 Конституції України, ст. ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

В адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Зазначені висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 1 лютого 2022 року у справі № 420/177/20 та ухвалах від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, від 7 лютого 2022 року у справі № 200/3958/19-а.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.09.2024 № 200/5458/24 виконано в межах резолютивної частини.

Частиною 1 статті 382-3 КАС України визначено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 по справі № 806/2143/15 звернув увагу, що ст. 382, 383 КАС України (два види судового контролю) мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Отже, за наслідками розгляду поданого Військовою частиною НОМЕР_1 звіту та доданих до нього матеріалів, зважаючи на обов`язковість виконання судового рішення, суд дійшов висновку щодо його прийняття.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 243, 248, 256, 294, 295, 297, 378, 381-1, 382, 382-1 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Прийняти звіт Військової частини НОМЕР_1 про виконання судового рішення у справі 200/5458/24 за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно приписів статті 297 КАС України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Повний текст ухвали складений та підписаний 27 травня 2025 року.

Суддя О.В. Зінченко