Справа № 160/6065/25
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2025 року Справа № 160/6065/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
24 лютого 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з вимогами:
Позовна заява не відповідала вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим ухвалою суду від 27.02.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху. В установлений строк позивач надав заяву від 18.03.2025 року про усунення недоліків позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 відкрито провадження у даній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачем - Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Житомирській області 08.04.2025 подано до суду відзив на позовну заяву в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В обґрунтування відзиву зазначено, що вік позивача 58 років. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі з 21.07.1984 по 31.07.1998, відповідно трудової книжки колгоспника № НОМЕР_2 від 26.10.1983, оскільки записи про встановлений та вироблений мінімум трудової участі в колгоспі не завірено печатками, а згідно довідки №332/0- 266/01- 25 від 10.09.2024 неможливо взяти до уваги вищезазначений період роботи, оскільки ПІБ в довідці зазначено неповністю. За доданими документами до пільгового стажу не зараховано періоди роботи в ТОВ «Промгідротехбуд» з 03.01.2013 по 06.01.2017, згідно довідки про пільговий стаж №171 від 24.07.2023, оскільки атестацію проведено за номером робочого місця, а в пільговій довідці та трудовій книжці номер робочого місця не зазначено. Страховий стаж становить 21 рік 5 місяців 10 днів, страховий стаж з урахуванням додаткових років за список №1 становить 25 років 05 місяців 10 днів. Враховуючи вищевикладене гр. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю спеціального (пільгового) стажу.
Відповідачам: Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області було направлено копію ухвали суду від 19.03.2025 про відкриття провадження у справі в їх електронний кабінет, що підтверджується довідками відповідального працівника суду від 19.03.2025; правом на подання відзиву на позов відповідачі не скористалися.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді у період з 15.05.2025 по 23.05.2025 у творчій відпустці, розгляд справи здійснено 26.05.2025.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 12.11.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України ,,Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Рішенням Головного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області №03 від 15.11.2024р. у призначенні пенсії за віком відмовлено та зазначено, що вік заявника 58 років. Страховий стаж особи з урахуванням стажу в пільговому обчисленні становить 25 років 05 місяців 10 днів. Пільговий стаж роботи особи становить: - за списком №1 - 4 роки 03 місяці 16 днів. Не зараховано періоди роботи в колгоспі з 21.07.1984 по 31.07.1998, відповідно трудової книжки колгоспника № НОМЕР_2 від 26.10.1983, оскільки записи про встановлений та вироблений мінімум трудової участі в колгоспі не завірено печатками. Згідно довідки №332/0-266/01-25 від 10.09.2024 неможливо взяти до уваги вищезазначений період роботи, оскільки ПІБ в довідці зазначено неповністю. За доданими документами до пільгового стажу не зараховано періоди роботи в ТОВ «Промгідротехбуд» з 03.01.2013 по 06.01.2017, згідно довідки про пільговий стаж №171 від 24.07.2023, оскільки атестацію проведено за номером робочого місця, а в пільговій довідці та трудовій книжці номер робочого місця не зазначено. Враховуючи вищевикладене гр. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю спеціального (пільгового) стажу.

26.11.2024 позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України ,,Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області №03 від 02.12.2024р. у призначенні пенсії за віком відмовлено та не зараховано до страхового стажу періоди роботи в колгоспі з 21.07.1984 по 31.07.1998, відповідно трудової книжки колгоспника № НОМЕР_2 від 26.10.1983, оскільки записи про встановлений та вироблений мінімум трудової участі в колгоспі не завірено печатками. Згідно довідки №332/0266/01-25 від 10.09.2024 неможливо взяти до уваги вищезазначений період роботи, оскільки ПІБ в довідці зазначено неповністю. Враховуючи вищевикладене гр. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю спеціального (пільгового) стажу.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті першої Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсій страхування», право на пенсію на пільгових умовах мають чоловіки, які працюють трактористами - машиністами, і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менш як 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Статтею 56 Закону України Про пенсійне забезпечення визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 Про трудові книжки колгоспників (далі - постанова № 310).

В трудову книжка колгоспника, зокрема, вносились відомості про трудову участь колгоспника в громадському господарстві: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі та його виконання.

Пункт 2 постанови № 310 регламентує, що трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу. Всі записи в трудовій книжці підтверджуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом керівника колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печатки (пункт 6 постанови № 310).

Приписами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2, 27 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно даних трудової книжки колгоспника, №137 від 26.10.1983 року, ОСОБА_1 30 червня 1981р. вступив в члени колгоспу «Зоря комунізму»:

- з 01.09.1981р. по 20.07.1984р. - навчався у СПТУ;/

- 21.07.1984р. по 31.07.1998р. працював трактористом у колгоспі «Зоря комунізму».

Суд зазначає, що в трудовій книжці позивача наявні підписи осіб, підтверджуючих записи, та печатки підприємства.

Крім того, відповідно до архівних довідок: Софіївського архівного відділу архівного управління Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Софіївського трудового архіву Софіївської селищної ради Дніпропетровської області №332/0-266/01-25 від 10.09.2024р., №270/0-257/01-36 від 14.11.2024р., №412/0-317/01-25 від 25.11.2024р., №413/0-317/01-25 від 25.11.2024р., №414/0-317/01-25 від 25.11.2024р., №415/0-317/01-25 від 25.11.2024р. підтверджено зазначені періоди роботи в КСП.

Стосовно не зарахування до пільгового стажу позивача період роботи на посаді тракториста-машиніста, як зазначено в трудовій книжці, суд зазначає наступне.

Верховний Суд у справі (постанова Верховного Суду від 27.02.2018 у справі 681/813/17) дійшов висновку, що термін «механізатор» є загальновживаним й більш широким родовим поняттям професії тракториста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції. Єдине найменування професії механізаторів сільського господарства «тракторист-машиніст» було запроваджено в 1961 році і охоплює такі професії: бульдозеристи, бульдозеристи-скреперисти, грейдеристи, комбайнери, машиністи дощувальних машин, машиністи льоноконоплезбиральних машин, машиністи скреперів, скреперисти, машиністи чаєзбиральних машин, машиністи екскаваторів, механіки-водії бавовнозбиральних машин, механіки-водії самохідних широкозахватних сінокосарок, механіки-комбайнери, трактористи, трактористи-бульдозеристи.

Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому разі, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо.

Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, проводиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

Відповідно до «Загальносоюзного класифікатора професій робітників, посад службовців і тарифних розрядів 186016», затвердженого постановою Державного комітету СРСР по стандартах від 27.08.1986 № 016, введеного в дію з 01.01.1987 та класифікатора професій ДК 003:2010 на зміну ДК 003:2005, затвердженого та введеного в дію наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 №327, чинного на теперішній час, професії «механізатор» відсутня, а міститься професійна назва роботи тракторист - машиніст сільськогосподарського виробництва.

А тому суд вважає, що періоди роботи позивача трактористом: з 21.07.1984р. по 31.07.1998р. згідно трудової книжки колгоспника № НОМЕР_2 від 26.10.1983р. з дня виникнення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з 12 листопада 2024 року, підлягають зарахуванню до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок № 637).

Так, згідно пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Крім того, відповідно до пункту 20 Порядку № 637 для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки встановленого зразка підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а уточнюючі довідки підприємств необхідні в разі відсутності відповідних відомостей у трудовій книжці.

Ведення трудових книжок у вказаний період здійснювалось відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої постановою Державного комітету праці СРСР від 20.06.1974 року № 162 (надалі - Інструкція № 162).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції № 162, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

Пунктами 2.25 та 2.26 Інструкції № 162 визначено, що записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Наприклад, "Звільнений за згодою сторін", п.1 ст.29 КЗпП РСФСР".

Також пунктом 8.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, вказано, що контроль за дотриманням порядку ведення трудових книжок проводиться в порядку, передбаченому постановою Ради Міністрів СРСР ВЦСПС від 06.09.1973 року № 656 "Про трудові книжки працівників і службовців".

Згідно пункту 18 вказаної Постанови відповідальність за організацію роботи по веденню, обліку, зберіганні і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Суд вказує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17.

Також Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) зазначив, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2019 року у справі № 638/18467/15-а зазначив, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Суд вказує, що Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина 3 статті 44 Закону № 1058-IV).

Отже, територіальний орган Пенсійного фонду може скористатись своїм правом перевірки даних трудової книжки позивача.

З урахуванням вищезазначеного суд вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №03 від 15.11.2024р., рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №03 від 02.12.2024р. про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а тому належним захистом порушених прав позивача буде зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, , повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , від 12 листопада 2024 року про призначення пенсії за віком відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в загальному розмірі 2422,40 грн., що документально підтверджується квитанціями від 18.02.2025 та 14.03.2025 року.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 2422,40 грн. підлягає стягненню пропорційно з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н,49094; ІК в ), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, буд. 7, м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н,10003; ІК в ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи Держпром,3, п. 2 поверх, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61022; ІК в ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати: рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №03 від 15.11.2024р., рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №03 від 02.12.2024р. про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, , зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до страхового стажу період роботи з 21.07.1984р. по 31.07.1998р. згідно трудової книжки колгоспника № НОМЕР_2 від 26.10.1983р. з дня виникнення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з 12 листопада 2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, , повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , від 12 листопада 2024 року про призначення пенсії за віком відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, буд. 7, м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н,10003; ІК в ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_1 ) витрати на оплату судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи Держпром,3, п. 2 поверх, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61022; ІК в ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_1 ) витрати на оплату судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 26 травня 2025 року.

Суддя Е.О. Юрков