Справа № 120/14157/24
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/14157/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Комар Павло Анатолійович

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

21 травня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Ватаманюка Р.В. Капустинського М.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Пращерук М. О.,

представника позивача - Зінченка Д.В.

представника відповідача - Іванова Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу, до Міністерства юстиції України, третя особа-Державне підприємство "Національні інформаційні системи", про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у жовтні 2024 року Скутельник Інна Анатоліївна, приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу, звернулась до суду з позовом до Міністерства юстиції України, третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державне підприємство "Національні інформаційні системи", про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що наказом Міністерства юстиції України №2891/5 від 09.10.2024 тимчасово заблоковано державному реєстратору - приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 місяці. Виконання наказу покладено на ДП "Національні інформаційні системи". На думку позивача, зазначений наказ є протиправним, а тому за захистом свої прав та законних інтересів звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №2891/5 від 09.10.2024 "Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора - приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Скутельник Інни Анатоліївни".

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України на користь позивача витрати зі сплати судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі, порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи подану скаргу, Мін`юст зазначив, що приватний нотаріус вчинив нотаріальні дії на підставі неповних пакетів документів, які необхідні для здійснення відповідних записів.

Представником позивача подано відзив, у якому просить змінити рішення суду першої інстанції в мотивувальній частині, в решті апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.08.2024 листом №5970-2024 Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області звернулося до Директора Департаменту нотаріату Міністерства юстиції України щодо проведення перевірки законності вчинення приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. 07.03.2024 реєстраційної дії щодо реєстрації права приватної власності на комплекс будівель та споруд загальною площею 3343 кв.м., що знаходиться за адресою Хмельницька обл., м. Старокостянтинів, вул. Франка, 47/1.

30.08.2024 Листом №5975-2024 Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області звернулося до Директора Департаменту нотаріату Міністерства юстиції юстиції України щодо проведення перевірки законності вчинення приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Сутельник І.А. 07.03.2024 реєстраційної дії щодо реєстрації права приватної власності на комплекс будівель та споруд, загальною площею 1053,5 кв.м., що розташовані за адресою Хмельницька обл., Шепетівський р-н, смт Гриців, урочище Тростянець, квартал №57.

Міністерством юстиції України прийнято наказ від 19.09.2024 №2307/7 "Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора - приватного нотаріуса Вінницького нотаріального округу Скутельник І.А.", яким утворено Комісію для проведення камеральної перевірки.

Листом №130310//19.1.1 від 20.09.2024 позивачу запропоновано подати пояснення на адресу Міністерства юстиції України.

За результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора, Комісією складено акт від 09.10.2024 №5095/1-1.1/24, яким встановлено:

1. За результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав від 07.03.2024 №59829321, поданої ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Скутельник І.А. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.03.2024 №71961716, на підставі якого у розділі Державному реєстрі прав №040, відкритому на об`єкт нерухомого майна - комплекс будівель та споруд, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (далі - Комплекс будівель та споруд), внесено запис про перехід права власності від ДЕРЖАВНОГО АГЕНТСТВА ЛІСОВИХ РЕСУРСІВ УКРАЇНИ (запис про право власності 47665521) до ОСОБА_2 (запис про право власності 54030597).

Відповідно до пункту 1.1 Розділу 1 Договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю об`єкта малої приватизації - окремого майна - будівля сушильної камери з ремонтно-механічною майстернею В-II, загального площею 1330,5 кв. м за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, м. Старокостянтинів, вул. Франка, буд. 47/1, що обліковується на балансі філії Старокостянтинівське лісове господарство державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України, , за результатами електронного аукціону без умов (далі - Об`єкт приватизації), а Покупець зобов`язується прийняти Об`єкт приватизації, виконати визначені в Договорі умови.

Пунктом 2.1 Розділу 2 Договору визначено, що право власності на Об`єкт приватизації переходить до Покупця після укладення цього Договору, його нотаріального посвідчення та підписання акта приймання-передачі Об`єкта приватизації.

Комісією встановлено, що Заявником придбано Об`єкт приватизації - будівлю сушильної камери з ремонтно-механічною майстернею B-II, загальною площею 1330,5 кв. м, водночас, приватним нотаріусом Скутельник І.А. у Державному реєстрі прав внесено запис про перехід права власності на Компекс будівель та споруд загальною площею 3343 кв.м.

Перевіркою встановлено, що для проведення державної реєстрації права власності, приватному нотаріусу Скутельник IA. Заявником не подано документ, який підтверджує факт передачі Об`єкта приватизації, згідно з пунктом 2.1 Розділу 2 Договору, а саме: акт приймання-передачі Об' єкта приватизації.

Отже, подані документи не дають змоги встановити набуття Заявником права власності на Комплекс будівель та споруд, розташований за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, м. Старокостянтинів, вул. Франка, буд. 47/1.

Згідно з вимогами пунктів 20-22 Порядок №1141 державний реєстратор, зокрема, здійснює пошук відомостей у базі даних заяв про зареєстровані заяви у сфері державної реєстрації прав, судові рішення щодо заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій здійснюється за одним або кількома ідентифікаторами.

Пошук відомостей у Державному реєстрі прав про речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, здійснюється за одним або кількома ідентифікаторами, передбаченими абзацами другим - четвертим пункту 20 Порядку №1141, а також за такими ідентифікаторами як суб`єкт речового права, обтяжувач, номер відомостей про речове право на нерухоме майно, обтяження такого права в Державному реєстрі прав.

Приватним нотаріусом Скутельник I.A. рішення за результатом розгляду Заяви прийнято без здійснення будь-яких пошуків як у базі даних заяв, так і відомостей Державного реєстру прав та його невід`ємних архівних складових частин.

Таким чином, комісія дійшла висновку, що приватним нотаріусом Скутельник І.А порушено вимоги статей 3, 10, 18, 24 Закону, пунктів 12, 57 Порядку №1127, пунктів 20-22 Порядку №1141, оскільки проведено державну реєстрацію прав: на підставі документів, які не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; без встановлення черговості розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, та без здійснення пошуку відомостей у Державному реєстрі прав, обтяжень таких прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині щодо майна, відомості якого змінено; без документа, що підтверджує виконання умов правочину.

2. За результатом розгляду заяви №60280966, поданої ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Скутельник I.A. прийнято відповідне рішення, відкрито розділ та здійснено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 .

До заяви було подано ідентичний пакет документів для державної права власності щодо будівлі цеху переробки, А- загальною площею 434 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , як до Заяви, у зв`язку з чим приватним нотаріусом Скутельниковою І.А. допущено аналогічні порушення вимог статей 3, 10, 18, 24 Закону, пунктів 12, 57 Порядку №1127, пунктів 20-22 Порядку №1141.

На підставі акту від 09.10.2024 №5098/1-.1.1/24, наказом Міністерства юстиції України №2891/5 від 09.10.2024 тимчасово заблоковано державному реєстратору - приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 місяці.

Не погоджуючись з вказаним діями відповідача, нотаріус звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що Міністерство юстиції України не здійснило належне дослідження та перевірку фактів, повну та всебічну перевірку вчинених нотаріусом реєстраційних дій по об`єктах нерухомості, тому оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

Оцінюючи спірні правовідносини, які виникли між сторонами, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 18 частини першої статті 1 Закону № 755-IV камеральна перевірка - це перевірка, що проводиться у приміщенні Міністерства юстиції України виключно на підставі даних Єдиного державного реєстру.

Правовідносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані Законом України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV).

Відповідно до статті 37-1 Закону № 1952-IV контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав.

За результатами моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України проводить перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав.

У разі якщо в результаті проведеної перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав виявлено прийняття такими державними реєстраторами чи суб`єктами державної реєстрації прав рішень з порушенням законів, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних та/або юридичних осіб, Міністерство юстиції України вживає заходів до негайного повідомлення про це відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів, а також заінтересованих осіб.

За результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про:

1) тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав;

2) анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав;

3) притягнення до адміністративної відповідальності державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав;

4) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю;

5) направлення на обов`язкове підвищення кваліфікації державного реєстратора, крім нотаріусів, які здійснюють державну реєстрацію прав відповідно до покладених на них законом обов`язків.

Процедуру здійснення Мін`юстом контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - сфера державної реєстрації), критерії, за якими здійснюється моніторинг реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та визначається ступінь відповідальності за порушення у сфері державної реєстрації, визначає Порядок здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 № 990 (далі - Порядок №990).

Відповідно до приписів пункту 4 Порядку № 990 контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації здійснюється шляхом: 1) розгляду звернень відповідно до Закону України Про звернення громадян; 2) розгляду депутатських запитів, звернень відповідно до Закону України Про статус народного депутата України; 4) перевірки відомостей, отриманих Мін`юстом під час реалізації повноважень у сфері державної реєстрації; 5) моніторингу реєстраційних дій в реєстрах; 7) проведення тестування на знання законодавства у сфері державної реєстрації осіб, які мають намір виконувати функції державного реєстратора та претендують на посаду державного реєстратора або на іншу посаду, що передбачає виконання функцій державного реєстратора (далі - посада державного реєстратора) у суб`єкта державної реєстрації, крім Мін`юсту чи його територіального органу. Тестування на знання законодавства у сфері державної реєстрації не проводиться щодо осіб, які раніше виконували функції державного реєстратора, перебуваючи у трудових відносинах із суб`єктом державної реєстрації, крім Мін`юсту чи його територіального органу. Тестування на знання законодавства у сфері державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб - підприємців та відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, не проводиться щодо осіб, які виконували функції державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, перебуваючи у трудових відносинах із Мін`юстом чи його територіальним органом у період після 1 травня 2016 р. не менше ніж три місяці.

У разі виявлення під час розгляду скарг відповідно до Закону України «Про звернення громадян» і обґрунтованих подань територіальних органів Мін`юсту чи моніторингу реєстраційних дій в реєстрах порушень порядку державної реєстрації контроль здійснюється шляхом проведення камеральної перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації з прийняттям обов`язкових до виконання рішень, передбачених Законами.

Згідно з пп.4 п.6 Порядку № 990 моніторинг реєстраційних дій в реєстрах як комплекс організаційно-технічних заходів, що за допомогою програмних засобів ведення реєстрів забезпечує проведення посадовими особами Мін`юсту вибіркового аналітичного дослідження реєстраційних дій за певний проміжок часу (тиждень, місяць або квартал) за принципом зростання (без перевірки попередніх періодів), здійснюється за такими критеріями: проведення державним реєстратором реєстраційних дій протягом одного року з дня отримання ідентифікаторів доступу до відповідного реєстру у зв`язку з призначенням на відповідну посаду суб`єктом державної реєстрації, призначенням на посаду державного нотаріуса чи реєстрацією приватної нотаріальної діяльності, а також протягом шести місяців з дня відновлення доступу державного реєстратора до реєстрів, у тому числі після тимчасового блокування такого доступу.

Камеральна перевірка під час здійснення контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації проводиться на підставі рішення Мін`юсту в разі виявлення порушень, визначених законами, порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та/або державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (п.9 Порядку № 990).

Відповідно до п.10 Порядку № 990 у рішенні Мін`юсту про проведення камеральної перевірки зазначаються прізвище, ім`я, по батькові державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації, стосовно яких прийнято рішення про проведення камеральної перевірки, та підстава проведення камеральної перевірки.

Відповідним рішенням утворюється комісія з проведення камеральної перевірки у складі не менше як трьох посадових осіб Мін`юсту (далі - комісія).

Згідно з п.11 Порядку № 990 строк проведення камеральної перевірки становить не більш як п`ятнадцять робочих днів з дня прийняття Мін`юстом рішення про проведення такої перевірки.

Під час проведення камеральної перевірки державний реєстратор, уповноважена особа суб`єкта державної реєстрації мають право подавати Мін`юсту свої пояснення та додаткову інформацію, що стосується предмета перевірки, які додаються до матеріалів перевірки (п.13 Порядку №990).

У п.14 Порядку № 990 передбачено, що за результатами проведення камеральної перевірки у разі наявності порушень встановленого законом порядку державної реєстрації на підставі акта комісії про проведення камеральної перевірки Мін`юстом приймається вмотивоване рішення про результати проведення камеральної перевірки та притягнення державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації до передбаченої законом відповідальності з урахуванням вчинених одноразового грубого чи неодноразових істотних порушень законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах, а також з урахуванням наявних у Мін`юсті відомостей щодо неодноразового застосування до відповідного державного реєстратора протягом останніх дванадцяти місяців заходів, пов`язаних з тимчасовим блокуванням чи анулюванням доступу до реєстрів.

При цьому, у разі виявлення у діях державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації одноразового грубого чи неодноразових істотних порушень законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах, а також у разі, коли у Мін`юсту наявні відомості щодо неодноразового застосування до такого державного реєстратора протягом останніх дванадцяти місяців заходів, пов`язаних з тимчасовим блокуванням чи анулюванням доступу до реєстрів, застосовується пункт 2 частини другої статті 37-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та/або пункт 2 частини другої статті 34-1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (п.14 Порядку № 990).

Відповідно до обставин справи камеральною перевіркою встановлено, що приватним нотаріусом Скутельник І.А порушено вимоги статей 3, 10, 18, 24 Закону, пунктів 12, 57 Порядку №1127, пунктів 20-22 Порядку №1141, оскільки проведено державну реєстрацію прав: на підставі документів, які не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; без встановлення черговості розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, та без здійснення пошуку відомостей у Державному реєстрі прав, обтяжень таких прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині щодо майна, відомості якого змінено; без документа, що підтверджує виконання умов правочину.

Зазначено, що для проведення державної реєстрації права власності, приватному нотаріусу Скутельник IA. заявником не подано документ, який підтверджує факт передачі Об`єкта приватизації, згідно з пунктом 2.1 Розділу 2 Договору, а саме: акт приймання-передачі Об' єкта приватизації.

Отже, подані документи не дають змоги встановити набуття Заявником права власності на Комплекс будівель та споруд, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатом розгляду заяви №60280966, поданої ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Скутельник I.A. прийнято відповідне рішення, відкрито розділ та здійснено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 .

До заяви було подано ідентичний пакет документів для державної права власності щодо будівлі цеху переробки, А- загальною площею 434 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , як до Заяви, у зв`язку з чим приватним нотаріусом Скутельник І.А. допущено аналогічні порушення вимог статей 3, 10, 18, 24 Закону, пунктів 12, 57 Порядку №1127, пунктів 20-22 Порядку №1141.

Пунктами 1, 2 частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV визначено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

виконання вимог, визначених статтею 27-2 цього Закону, - у разі державної реєстрації спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості (крім випадків автоматичної реєстрації такого права згідно із законом);

перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

Аналогічні за змістом норми визначені у Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 пунктом 12 якого передбачено, що розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі:

1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;

5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;

7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації;

13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

13-1) договору, яким встановлюється довірча власність на нерухоме майно, та акта приймання-передачі нерухомого майна, яке є об`єктом довірчої власності;

13-2) актів приймання-передачі нерухомого майна неплатоспроможного банку перехідному банку, що створюється відповідно до статті 42 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";

14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 1127 у разі проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, закінчений будівництвом об`єкт чи об`єкт незавершеного будівництва вперше, у тому числі у результаті поділу, виділу частки із земельної ділянки, закінченого будівництвом об`єкта або об`єднання земельних ділянок чи закінчених будівництвом об`єктів, державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав відкриває новий розділ у цьому Реєстрі з присвоєнням відповідного реєстраційного номера.

Відповідно до пункту 40 Порядку №1127 державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, іншими законами України та цим Порядком, крім випадку, передбаченого абзацом другим цього пункту.

Відповідно до пункту 54 Порядку № 1127 (у редакції на час здійснення реєстраційних дій) державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене шляхом поділу майна, у тому числі в результаті виділення окремого об`єкта нерухомого майна із складу нерухомого майна, що складається з двох або більше об`єктів, або об`єднання майна, проводиться за умови наявності технічної можливості такого поділу або об`єднання нерухомого майна та можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин.

Для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що створюється шляхом поділу або об`єднання, подаються:

документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його поділу або об`єднання (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав);

документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (крім випадків, коли об`єкт нерухомого майна створюється шляхом поділу або об`єднання без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення);

технічний паспорт на новостворений об`єкт нерухомого майна;

документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у режимі реального часу отримує відомості Єдиного реєстру документів про документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, та перевіряє відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли адреса отримана під час реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна та зазначена в документі, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. У такому разі державний реєстратор відповідно до зазначених заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що згідно з вимогами законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє відсутність суперечностей між заявленою адресою та відомостями, що містяться в Єдиному реєстрі документів.

Відповідно до пункту 56 Порядку № 1127 для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу або об`єднання майна, що перебуває у спільній власності, крім документів, передбачених пунктом 54 цього Порядку, також подається письмова згода всіх співвласників на проведення поділу або об`єднання майна, що перебуває у спільній власності.

У разі коли в результаті поділу або об`єднання майна, що перебуває у спільній власності, змінюється розмір часток у такому праві спільної власності, також подається письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на таке майно.

При цьому право спільної власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу або об`єднання майна, не припиняється.

Матеріалами справи підтверджено, що державним реєстратором здійснювалася реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна шляхом їх виділення в частині.

Згідно з матеріалами справи відповідач зазначає, що ним проведено камеральну перевірку згідно з наказом Міністерства юстиції України "Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора - приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Скутельник Інни Анатоліївни" від 19.09.2024 №2307/7 на підставі листів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 22.08.2024 (т. 1 а.с.126-129) щодо перевірки законності вчинення приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. 07.03.2024 реєстраційної дії:

щодо реєстрації права приватної власності на комплекс будівель та споруд загальною площею 3343 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

щодо реєстрації права приватної власності на комплекс будівель та споруд, загальною площею 1053,5 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до вказаних листів слідче управління повідомляє орган Мін`юсту про те, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за ОСОБА_2 на праві приватної власності зареєстровано комплекс будівель та споруд загальною площею 3343 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Складовими частинами комплексу будівель та споруд загальною площею 3343 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , є:

- будівля лісоцеху переробки деревини, «А-ІІ» загальною площею 962,7 кв.м.,

- будівля трансформаторної підстанції, «Б-І», загальною площею 28,3 кв.м.,

- будівля сушильної камери з ремонтно механічною майстернею, «В-ІІ», загальною площею 1330,5 кв.м.,

- будівля складу, «Г-І» загальною площею 101,2 кв.м.,

- будівля їдальні, «Д-І» загальною площею 432,1 кв.м.,

- будівля котельні, «Е-І» загальною площею 51,5 кв.м.,

- багатоквартирний житловий будинок, «Ж-ІІ» загальною площею 436,7 кв.м.,

- склад готової продукції, 1,

- піднавіс для готової продукції, 2;

- підкранова путь, 3,

- погрузочно-розгрузочний вузол, 4,

- під`їздна колія, 5.

Слідчим управлінням також повідомлено про те, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за ОСОБА_3 на праві приватної власності зареєстровано комплекс будівель та споруд, загальною площею 1053,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Складовими частинами комплексу будівель та споруд загальною площею 1053,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , є:

- будівля цеху переробки, «А-II» загальною площею 434 кв.м.;

- будівля складу готової продукції. «Б-І» загальною площею 182 кв.м.;

- гараж, «В-І» загальною площею 195 кв.м.;

- будівля котельні, «Г-І» загальною площею 114 кв.м.;

- будівля зерносховища, «Д-І» загальною площею 57,1 кв.м.;

- будівля конюшні, «Е-І» загальною площею 71,4 кв.м.;

- теплиця «Є-І»;

- криниця «Ж».

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при проведенні камеральної перевірки у повному обсязі не встановлено підставу реєстрації прав щодо вказаних вище об`єктів та обставини здійснення цих записів ОСОБА_1 . Встановлення в акті перевірки обставин подання заявником неповного пакету документів без належної перевірки таких обставин свідчить про недотримання суб`єктами контролю в ході камеральної перевірки положень щодо необхідності вчинення усіх дій, визначених Порядком № 990 на виконання делегованих повноважень за ст. 37-1 Закону № 1952-IV.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, що камеральна перевірка проводиться виключно на підставі даних Державного реєстру прав, колегія суддів вважає їх помилковими і зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 12 Порядку №990 Мін`юст не пізніше ніж через два робочих дні з дня прийняття ним рішення про проведення камеральної перевірки надсилає суб`єкту державної реєстрації, у трудових відносинах з яким перебуває державний реєстратор, уповноважена особа, чи нотаріусу примірник відповідного рішення Мін`юсту в електронній формі з використанням системи електронного документообігу чи у разі відсутності такої системи - на електронну адресу, розміщену на офіційному веб-сайті суб`єкта державної реєстрації, до якого в разі потреби додається запит про надання копій документів та іншої інформації, що стосується предмета перевірки.

В матеріалах справи знаходиться лист Мін`юсту (т. 1 а.с. 13), яким запропоновано ОСОБА_1 надати пояснення та додаткову інформацію, що стосується предмета перевірки, з посиланням на п. 13 Порядку №990. При цьому, лист не містить запитів щодо надання документів для перевірки правильності внесення реєстраційних записів. Крім того, відповідних запитів згідно з вимогами п. 12 Порядку №990 відповідачем не було направлено і під час проведення такої перевірки.

Оцінюючи доводи відзиву на апеляційну скаргу в частині врахування пояснень з додатками, зокрема щодо їх направлення та отримання відповідачем, колегія зазначає наступне.

Дослідивши матеріали справи (т.1 а.с. 6, 76, 77), колегія встановила, що пояснення позивача з додатками були направлені на адресу "" та "" замість електронної адреси, вказаної на офіційному бланку Міністерства юстиції "".

Тому, доводи позивача про направлення і неврахування пояснень з додатковими, суд апеляційної інстанції до уваги не бере у зв`язку з відсутністю належних доказів даних обставин.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується проведення камеральної перевірки без повного дослідження підстав здійснення реєстраційних записів, які вказує слідче управління.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо ненадання судом першої інстанції оцінки встановленому в акті порушенню, суд апеляційної інстанції вважає їх необґрунтованими, оскільки під час перевірки не зібрано усі необхідні матеріали для встановлення правильності проведення реєстрації речових прав.

Крім того, згідно з п. 14 Порядку №990 за результатами проведення камеральної перевірки у разі наявності порушень встановленого законом порядку державної реєстрації на підставі акта комісії про проведення камеральної перевірки Мін`юстом приймається вмотивоване рішення про результати проведення камеральної перевірки та притягнення державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації до передбаченої законом відповідальності з урахуванням вчинених одноразового грубого чи неодноразових істотних порушень законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах, а також з урахуванням наявних у Мін`юсті відомостей щодо неодноразового застосування до відповідного державного реєстратора протягом останніх дванадцяти місяців заходів, пов`язаних з тимчасовим блокуванням чи анулюванням доступу до реєстрів.

Отже, чинним законодавством, яке регулює порядок проведення перевірок, саме відповідач має повноваження надавати висновок щодо наявності чи відсутності порушення чинного законодавства суб`єктами реєстрації.

Наявність у відповідача повноважень в питаннях визначення певного виду санкцій не можуть бути реалізовані без дотримання зазначених принципів.

Комісія для проведення камеральної перевірки не вжила заходів з витребування усіх належних документів, що могли стосуватися предмета перевірки. Під час проведення камеральної перевірки позивача комісією були досліджені лише відомості Державного реєстру прав, та здійснені висновки про порушення позивачем вимог законодавства при вчиненні вказаних вище реєстраційних дій.

В акті камеральної перевірки Комісія викладає пропозиції стосовно змісту рішення за результатами такої перевірки, що визначено п. 13-1 Порядку № 990 та за п. 14 вказаного Порядку № 990 Міністерство юстиції України приймає відповідне рішення та таке має бути вмотивоване, з урахуванням усіх обставин, які мають вплинути на прийняте рішення.

З урахуванням встановлених у справі обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у відповідача не було достатньо інформації для перевірки і встановлення правильності реєстраційних дій, вчинених позивачем лише виключно на підставі даних Державного реєстру прав.

Відповідно до норм частини другої статті 2 КАС України суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний навести підстави прийняття такого рішення, зазначити належні і достатні мотиви, за яких застосовано саме такий захід впливу, та обґрунтувати строки його застосування.

Отже, для прийняття рішення відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, підставою для якого є наявність у діях державного реєстратора порушення порядку державної реєстрації прав, Міністерство юстиції України має дослідити всі обставини справи, тобто встановити факт порушення державним реєстратором законодавства у сфері державної реєстрації прав, що, в свою чергу, і є підставою для прийняття передбаченого законом рішення.

У постанові Верховного Суду від 09 листопада 2020 року у справі № 160/9698/19 зазначено, що Міністерство юстиції України як суб`єкт владних повноважень за наслідками камеральної перевірки має право тимчасово обмежувати доступ до Державного реєстру прав, але водночас в силу приписів Закону 1952-IV таке рішення повинно бути вмотивованим, тобто мати зрозуміле і обґрунтоване пояснення.

Отже, дослідженням правомірності оскаржуваного наказу судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що застосування тимчасового блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на його підставі за умов неповноти перевірки, здійснено без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття такого рішення суб`єктом владних повноважень.

Враховуючи законодавство, яке регулює спірні правовідносини, встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржуваний наказ від 09.10.2024 № 2891/5 Міністерства юстиції України Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора - приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А., яким тимчасово блоковано державному реєстратору доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 місяці, не відповідає критеріям обґрунтованого рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого з урахуванням всіх обставин, які встановлені частиною другою статті 2 КАС України, тому його належить визнати протиправним та скасувати.

Щодо вимоги представника позивача, заявленої у відзиві на апеляційну скаргу про зміну мотивувальної частини рішення суду першої інстанції, та надання цій частині належної оцінки доказам позивача з належним обґрунтуванням підстав прийняття або відхилення доказів, суд апеляційної інстанції зазначає, що учасники справи, у разі незгоди із рішенням суду першої інстанції (мотивами, висновками тощо) мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, в якій мотивувати свою незгоду з мотивами та висновками суду, тому такі доводи позивача суд до уваги не бере.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, а тому підстави для скасування відсутні.

Згідно з п. 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 22 травня 2025 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Ватаманюк Р.В. Капустинський М.М.