Справа № 140/1608/25
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року ЛуцькСправа № 140/1608/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації при ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким відмовлено у наданні відстрочки від призову на військовій службі під час мобілізації; зобов`язання розглянути заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 13.11.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , який підвідомчий ІНФОРМАЦІЯ_5 як військовозобов`язаний.

13.11.2024 позивач подав заяву до відповідача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку з наявністю матері ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є особою з ІІ групою інвалідності, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії ВЛН № 001940.

Зазначає, що до заяви від 13.11.2024 долучив наступні документи: копію паспорту НОМЕР_1 ; ІПН ОСОБА_1 ; свідоцтво про народження НОМЕР_2 ; довідку МСЕК серії ВЛН № 001940; посвідчення серії НОМЕР_3 ; копію паспорта НОМЕР_4 ; заяву додаток №15.

В заяві (додаток № 15 до Постанови Кабінету Міністрів України № 560), ОСОБА_2 , підтверджувала, що із числа військовозобов`язаних членів сім`ї першого ступеня споріднення, для свого утримання (догляду) обирає ОСОБА_1 .

При візиті до ІНФОРМАЦІЯ_4 , позивачеві було надано для ознайомлення повідомлення від 08.11.2024 за вих. №17901 з якого слідувало, що комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 було розглянуто заяву та комісією ухвалено рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Причина відмови - відсутність законних підстав, наявність інших осіб які зобов`язані утримувати особу з інвалідністю.

Позивач наголошує на тому, що повідомлення, яке було надано для ознайомлення датоване 08.11.2024 в той час як заява про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації подавалася 13.11.2024. Окрім того, в такому повідомлені не зазначено номер протоколу комісії, яким оформлено відмову в наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Також в першому абзаці повідомлення, не вказується пункт, частина та стаття Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

З метою отримання протоколу комісії, яким оформлено відмову в надані відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період для ОСОБА_1 за заявою від 13.11.2024, адвокатом Скрипчук О.П. було направлено на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 адвокатський запит від 20.12.2024 за вих №93/24.

У відповідь на адвокатський запит ІНФОРМАЦІЯ_2 , було повідомлено, що відповідно до рішення комісії по наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період ОСОБА_1 було відмовлено у наданні відстрочки від призову (протокол №26 від 15.11.2024). Також було повідомлено, що витяг з протоколу, яким комісією відмовлено в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період можна отримати в ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки ОСОБА_1 перебуває там на військовому обліку.

В подальшому представник позивача звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_4 для отримання витягу з протоколу, яким комісією відмовлено у надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у наданні відстрочки від мобілізації на особливий період незаконними, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду для захисту своїх прав.

Ухвалою суду від 03.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.35).

У відзиві на позовну заяву від 14.03.2025 представник відповідача проти позову заперечив та просив у його задоволенні відмовити повністю. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що позивач ОСОБА_1 13.11.2024 звернувся до Голови комісії при ІНФОРМАЦІЯ_5 з письмовою заявою про надання йому відстрочки від призову під час мобілізації на підставі п. 13 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як військовозобов`язаному, який має одного із своїх батьків з інвалідністю ІІ групи за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати.

15.11.2024 за № 17901 позивачу ОСОБА_1 було надіслано повідомлення, в якому комісія при ІНФОРМАЦІЯ_5 заяву позивача розглянула, та відповідно протоколом від 15.11.2024 №26 комісія ухвалила рішення, в якому відмовила у наданні відстрочки ОСОБА_1 за відсутністю законних підстав, оскільки наявні інші особи, які зобов`язані утримувати особу з інвалідністю.

Крім того зазначив, що відповідно до законодавства України позивач ОСОБА_1 вправі повторно звернутися до комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про надання відстрочки від призову, надавши всі необхідні документи, які зазначені Постанові Кабінету Міністрів України № 930 від 16.08.2024 року та у додатку № 5 Постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» де зазначено перелік документів, що подаються військовозобов`язаними для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

У зв`язку з цим, представник відповідача вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 є безпідставними та надуманими (а.с.39-48).

17.03.2025 позивач подав до суду відповідь на відзив у якій підтримав доводи, викладені у позовній заяві, та додатково зазначив про те, що відповідно до положень п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 202 Сімейного кодексу України для набуття права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації за підставою, визначеною у п.13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», є: наявність одного із своїх батьків з інвалідністю І чи ІІ групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи; відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати.

Під «іншими особами, які відповідно до закону зобов`язані утримувати» у п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» слід розуміти доньку, сина, дружину, чоловіка. Виключеннями для доньки, сина, дружини, чоловіка, за визначених у п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» умов, за яких вони не зобов`язані утримувати батьків з інвалідністю, є чотири випадки, коли кожен з них: є сам особою з інвалідністю; потребує постійного догляду; перебуває під арештом (крім домашнього); відбуває покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі.

Позивач стверджує, що за умови, якщо у одного з батьків з інвалідністю є лише військовозобов`язані донька, син або їх дружина, чоловік, особа з інвалідністю має право сама обирати, хто з них буде здійснювати за нею догляд. Крім того, у разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.

Таким чином, позивач вважає, що оскільки до заяви про надання про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації подавалася 13.11.2024 було долучено заяву (додаток № 15 до Постанови Кабінету Міністрів України № 560), в якій ОСОБА_2 , підтверджувала, що із числа військовозобов`язаних членів сім`ї першого ступеня споріднення, для свого утримання (догляду) обирає ОСОБА_1 , тому позов підлягає до задоволення (а.с.49-51).

Інших заяв по суті справи не надходило.

Дослідивши письмові докази судом встановлено наступне.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ), що підтверджується витягом військово-облікового документу з мобільного додатку «Резерв+» (а.с.13).

13.11.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу у зв`язку із тим, що має батька із числа осіб з інвалідністю ІІ групи відповідно до пункту 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.с.14).

До заяви були додані наступні копії документів: копія паспорту НОМЕР_1 ; ІПН ОСОБА_1 ; свідоцтво про народження НОМЕР_2 ; довідка МСЕК серії ВЛН № 001940; посвідчення серії НОМЕР_3 ; копії паспорта НОМЕР_4 ; заява додаток № 15.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_4 №17901 від 08.11.2024 повідомлено позивача про те, що відповідно до поданих документів ОСОБА_1 підлягає призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з відсутністю законних підстав через наявність інших осіб, які зобов`язані утримувати особу з інвалідністю (а.с.20).

20.12.2024 представником позивача на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 було надіслано адвокатський запит з проханням, зокрема, надати копію протоколу, яким Комісією оформлено відмову в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період (а.с.20 зворот).

Листом від 23.01.2025 №1173 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив про те, що витяг з протоколу яким Комісією оформлено відмову в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період можна отримати у ІНФОРМАЦІЯ_4 по місцю перебування позивача на військовому обліку (а.с.21).

31.01.2025 представник відповідача направила адвокатський запит на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 з аналогічними вимогами, проте доказів отримання нею відповіді матеріали справи не містять (а.с.21 зворот).

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частина 2 статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі Закон № 2232-ХІІ).

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє дотепер.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України від 21.10.1993 № 3543-XII "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (далі Закон № 3543-XII в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Водночас підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації передбачені статтею 23 Закону № 3543-XII.

Зокрема, згідно з п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 затверджений Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок № 560 в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), яким, серед іншого, врегульовано процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.

Так, відповідно до Додатку 5 вищезазначеного Порядку документами, які підтверджують право на відстрочку за пунктом 13 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII є:

для особи, яка зайнята доглядом, документи, що підтверджують родинні зв`язки, та один із документів що підтверджує неможливість інших осіб, які не є військовозобов`язаними та які зобов`язані за законом утримувати одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, здійснювати догляд за ними: інвалідність такої особи, її потребу у постійному догляді, перебування під арештом (крім домашнього арешту), відбування покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі, документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду) (додаток 8), у якому зазначаються відомості про відсутність інших осіб, які могли б здійснювати такий догляд;

для особи, яка потребує догляду, один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або пенсійне посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

Таким чином, положення Постанови № 560 уточнюють, які документи мають бути подані військовозобов`язаним для реалізації права на відстрочку від призову під час мобілізації відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 13.11.2024 позивач звернувся із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку із здійсненням постійного догляду за своєю матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІI групи (а.с.14).

Згідно з письмовим повідомленням відповідача від 15.11.2024 №17901 у наданні відстрочки позивачу відмовлено на підставі того, що наявні інші особи, які зобов`язані утримувати особу з інвалідністю (а.с.47).

Позивач не погоджується із таким рішенням, вважаючи, що він є єдиною особою, яка має як законодавчий обов`язок, утримувати свою матір ОСОБА_2 яка є особою з інвалідністю ІI групи.

Оцінюючи доводи позивача, суд звертає увагу на те, що за змістом положень п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII умовами для реалізації права на відстрочку є:

по-перше, наявність одного із батьків з інвалідністю I чи II групи або ж одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи;

по-друге, відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати вищезазначених осіб з інвалідністю.

Тобто, лише сукупність наведених обов`язкових обставин (фактів) надають законні підстави для отримання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

При цьому щодо інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати вищезазначених осіб з інвалідністю, то їх наявність не може бути перешкодою для оформлення відстрочки виключно у разі якщо такі особи: самі є особами з інвалідністю, або потребують постійного догляду, або перебувають під арештом (крім домашнього арешту), або відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі).

Будь-які інші об`єктивні або суб`єктивні чинники, як-от відсутність у вказаних осіб фактичної чи матеріальної можливості утримувати своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або, наприклад, небажання особи виконувати цей свій обов`язок, не свідчать про дотримання такої обов`язкової умови для набуття військовозобов`язаним права на відстрочку відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII, як відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону повинні утримувати визначених даною нормою осіб з інвалідністю.

Постанова № 560 передбачає обов`язок військовозобов`язаного додати до заяви документи, які підтверджують неможливість інших осіб, які не є військовозобов`язаними та зобов`язані за законом утримувати одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, або документ, що підтверджує перебування під арештом (крім домашнього арешту), або відбування покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі.

Крім того, заява матері позивача від 13.11.2024 про те, що вона обирає для свого утримання (догляду) сина (позивача) значення не має, оскільки така надається лише у випадку, коли особа з інвалідністю І чи ІІ групи обирає з-поміж кількох військовозобов`язаних того, хто буде здійснювати догляд за нею (а.с.19 зворот).

Відповідно до статей 172, 202 Сімейного кодексу України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Суд зазначає, що обов`язок з утримання батьків виникає, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Постійний догляд - це форма догляду за особами з різними фізичними або психічними обмеженнями, що вимагає постійної присутності доглядача для надання необхідної допомоги та підтримки.

Однак, позивачем до заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації не надано належних доказів того, що він є єдиною особою, хто може утримувати матір ОСОБА_2 .

Відтак, судом встановлено, що у відповідача були підстави для відмови позивачу в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 13 частини першої статті 23 Закону №3543-XII.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що надані позивачем до заяви від 13.11.2024 документи не свідчать про наявність умов, з якими пункт 13 частини першої статті 23 Закону №3543-XII пов`язує надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, тому у задоволенні позову належить відмовити.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ).

Суддя А.Я. Ксензюк