Справа № 342/7/25
Суддя: Федів Л. М.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 342/7/25
Провадження № 2-а/342/2/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Матієк І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Городенка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) про скасування постанови № 1302/24 від 26.12.2024, винесеної ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 у відповідності до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з накладенням на нього штрафу у розмірі 17000 грн штрафу, та закриття провадження.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що відповідно до постанови №1302/24 від 26.12.2024, винесеної ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП з накладенням на нього штрафу у розмірі 17000 грн 00 коп. Вказану постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на таке. Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Зазначена норма матеріального закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки військовозобов`язаного. Тому в постанові про адміністративне правопорушення є необхідним посилання на порушення військовозобов`язаним вимог конкретної норми закону чи підзаконного акта. Згідно оскаржуваної Постанови №1302/24 від 26.12.2024, винесеної ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 , 20.12.2024 о 12 год 00 хв громадянин ОСОБА_1 звернувся до першого відлілу ІНФОРМАЦІЯ_3 з питань про оформлення йому відстрочки. На момент звернення, громадянин України ОСОБА_1 вчасно не оновив військово-облікові дані, чим порушив Постанову Кабінету мінстрів України №1487 від 30.12.2022 та Постанову Кабінету Мінстрів України №560 від 16.05.2024. Вчинене правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Аналогічно таку інформацію вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, як зміст правопорушення без конкретизації суті (змісту) висунутого обвинувачення, протокол складений 20.12.2024 головним спеціалістом відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_4 державним службовцем ОСОБА_4 . Оскаржувана Постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки в ній не викладені обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів, в їх сукупності, обгрунтування наявності складу правопорушення, не викладена суть (зміст вчиненого правопорушення) та якими доказами підтверджуються такі обставини. У Постанові зазначено: « На винесення Постанови не прибув, належним чином повідомлений». Але це не відповідає дійсності і, як підтверджується відміткою про отримання оскаржуваної постанови, копію постанови позивач отримав в день її складення і був присутнім при її винесенні, однак розгляд справи відбувався формально: до готового бланку уповноважена особа внесла анкетні дані позивача. Після винесення постанови, її копію під розписку вручено йому позивачу, доводи з приводу не відповідності обставин, що були зазначені у протоколі, враховані не були, зміст постанови не відповідає дійсним обставинам справи. Так, позивач пояснював, що в серпні 2024 він отримував повістку №183481 до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( ОСОБА_5 ) на 09:00 год 27.08.2024. У призначений день позивач з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( ОСОБА_5 ) з пакетом документів, які підтверджують інвалідність та право особи на відстрочку. Разом з ним був присутній, і працівник (колега по роботі), а саме: ОСОБА_6 , оскільки повістка позивачу була вручена на роботі у філії «Перспектив» ПрАТ «Зернопродукт МХП», де позивач працює озеленювачем, а ОСОБА_6 працівником служби безпеки підприємства. В цей же день, тобто 27.08.2024 позивач подав заяву про відстрочку та копії документів, які дають право на відстрочку, зокрема копії медичних документів. Працівник РТЦК вивчив документи, але повідомив про необхідність надати копії цих документів, належним чином завірених. Цього ж дня, тобто 27.08.2024 позивач звернувся до старости села Рашків Городенківської ТГ, щоб завірити документи, завірив їх у сільській раді, надав документи ОСОБА_6 , який їх заніс до РТЦК. Куди ці документи поділися невідомо, однак такі були подані 27.08.2024. Будь-яких протоколів про вчинення адміністративного правопорушення в цей день (тобто 27.08.2024) щодо не оновлення даних позивачем в строк до 16.07.2024 працівники РТЦК не складали. Інформація, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній постанові, що він звернувся 20.12.2024 із заявою про надання відстрочки, коли і було виявлене порушення, не відповідає дійсності, бо із заявою про надання відстрочки та відповідними документами він звернувся 27.08.2024, а 29.12.2024 прибув до РТЦК повторно. За ч.7 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених ст.210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Отже, якщо працівники РТЦК вважали, що в діях позивача міститься склад адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, і ці обставини були відомі 27.08.2024, то часом виявлення порушення слід вважати 27.08.2024, а не 20.12.2024, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Отже, адміністративне стягнення, у випадку встановлення всіх обов`язкових елементів складу правопорушення, могло бути накладене не пізніше 27.11.2024, тобто в межах строків, визначених ч.7 ст.38 КУпАП. Зазначені вище обставини свідчать про не встановлення уповноваженою особою вказаного ТЦК під час розгляду справи про адміністративне правопорушення обставин вчиненого адміністративного правопорушення, наявність складу правопорушення та якого саме, передбаченого відповідною частиною ст.210-1 КУпАП, що обумовлює протиправність прийнятої ним постанови.

Оскаржувана Постанова №1302/24 від 26.12.2024, винесена ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП з накладенням на нього штрафу у розмірі 17000 грн, винесена без достатніх для того підстав, тому вона є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Ухвалою суду від 07 січня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

18.03.2025 до суду надійшов відзив, в якому начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 просив у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. Свою позицію відповідач мотивував тим, що згідно положень ч.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Схожі за змістом норми містяться в Правилах військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487 (далі Правила) та Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024р. № 560 (далі Порядок №560). Отже, обов`язок військовозобов`язаних громадян уточнити свої облікові (персональні) дані відповідно до вищенаведених норм у період з 18.05.2024р. по 18.07.2024р. (60 днів) був встановлений на підставі ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024р. № 3633-ІХ, який набув чинності 18.05.2024р. Ці норми Закону про мобілізацію, Правил та Порядку № 560 є імперативними і чітко вказують на обов`язок військовозобов`язаних уточнити свої облікові (персональні) дані у встановлений термін. При цьому, законодавець надав військовозобов`язаним право вибору способу уточнення своїх даних: або через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

26 грудня 2024 року 1-м відділом ІНФОРМАЦІЯ_3 було виявлено, що військовозобов`язаний Позивач не уточнив свої облікові (персональні) дані у визначений законодавством термін, а саме до 18 липня 2024 року. Згідно з даними Єдиною державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо Позивача відсутня інформація про номер засобу зв`язку, сімейний стан та інші персональні дані, визначені у пунктах 7 та 7-1 частини першої статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів. При цьому, обов`язок військовозобов`язаного в семиденний термін повідомляти територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про зміну своїх персональних даних закріплений в підпункті 8 пункті 1 Правил.

У зв`язку з невиконанням Позивачем обов`язку уточнити протягом 60 днів свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, керуючись статтями 235, 254, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), у відношенні Позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення № 327РТЦК від 20.12.2024 (вих. № 7188 від 20.12.2024). На підставі протоколу та матеріалів адміністративної справи ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 виніс постанову за справою про адміністративне правопорушення від 26.12.2024 № 1302/24 (вих. № 11247 від 26.12.2024), в якій установив, що 20.12.2024 о 12-00 год Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_3 з питання оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. В ході уточнення облікових (персональних) даних Позивача з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів було виявлено, що вказаний громадянин не уточнив військово-облікові дані, чим порушив частину 3 статті 22 Закону про мобілізацію, пункт 10-1 Правил, Порядок № 560. У зв`язку з тим, що Позивач порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 постановив накласти на Позивача штраф у розмірі 17 000,00 грн.

Позивач 07.04.2025 подав клопотання про відкладення розгляду справи та виклик в судове засідання свідка ОСОБА_6 , від якого в подальшому відмовився, подавши про це письмову заяву 06.05.2025. Крім того, у поданій заві зазначив, що заявлені вимоги підтримує, просить їх задовільнити в повному обсязі, розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. У поданому до суду відзиві начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 просив розгляд справи проводити без участі їхнього представника та при її вирішенні врахувати позицію щодо суті спору, викладену у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно військового квитка серії НОМЕР_3 встановлено, що ОСОБА_1 17.03.1994 комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 визнаний не придатним для військової служби в мирний час та придатний до нестройової служби у військовий час, підлягає перекомісії 17.03.1997.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є особою, яка має третю групу інвалідності з 01.02.2018, без переогляду, що підтверджується Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №1101409.

20.12.2024 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 327, в якому вказано, що 20.12.2024 о 12 год 00 хв. громадянин ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 з питань про оформлення йому відстрочки. На момент звернення гр. ОСОБА_1 вчасно не оновив військово-облікові дані, чим порушив Постанову Кабінету Мінстрів України №1487 від 30.12.2022 та Постанову Кабінету Мінстрів України №560 від 16.05.2024. Вчинене правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП. Правопорушення вчинене в особливий період (воєнний час).

В графі «пояснення та зауваження щодо змісту протоколу» ОСОБА_1 будь-яких пояснень чи зауважень щодо змісту протоколу не зазначив.

В графі «до протоколу додається» вказано: копія паспорта гр.України, копія військового квитка, копія витягу з реєстру «Оберіг». Копія протоколу вручена ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис.

За фактом розгляду обставин, зазначених у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення, ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 була винесена постанова №1302/24 від 26.12.2024, якою ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 гривень.

Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності вказано, що 20.12.2024 о 12 год 00 хв. громадянин ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 з питань про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. В ході уточнення даних військового-облікового документа з військовими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було виявлено, що вказаний громадянин не уточнив військово-облікові дані, чим порушив частину 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пункт 10-1 Правила військового обліку, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затверджений постановою КМУ №560 від 16.05.2024 Правопорушення вчинено в особливий період (воєнний час).

З постанови слідує, що копію постанови №1302/25 від 26.12.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 отримав 26.12.2024.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із статтею 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Положеннями статті 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а ч.3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення таких дій в особливий період.

Судом встановлено, що постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 №1302/25 від 26.12.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він не уточнив свої військово-облікові дані, чим порушив законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Позивач звернувся до суду, оскільки вважає своє притягнення до адміністративної відповідальності неправомірним, а рішення відповідача - незаконним.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд бере до уваги, що 11 квітня 2024 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (далі - Закон № 3633-ІХ), який набрав чинності 18 травня 2024 року.

Підпунктом 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3633-ІХ установлено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 3 березня 2022 року № 2105-IX: громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Відповідно до 2 статті 17 Закону України «Про оборону України» громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Згідно з абзацом 2 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції Закону № 3633-ІХ) громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до абзацу 6 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII, в редакції Закону № 3633-ІХ) громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Загальні правила військового обліку встановлені статтею 33 Закону № 2232-XII, якою закріплено, що військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України, які досягли 27-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників (підпункт 2 частини 1 статті 37 Закону № 2232-XII).

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (далі Порядок № 1487), додатком 2 до якого затверджені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі також - Правила військового обліку).

Відповідно до положень пункту 1 Правил військового обліку призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема:

-прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;

-проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань приписки, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у Службі зовнішньої розвідки - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки;

-особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до пункту 22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ.

Абзацом 7 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції Закону № 3633-ІХ) визначено, що інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Даними з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів стверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов`язаний, вид обліку: рядовий, сержантський і старшинський склад запасу, звання: солдат, перебував у розшук з 05.07.2023 по 05.09.2023, однак щодо позивача відсутня інформація про номер засобу зв`язку, сімейний стан, реєстраційний номер облікової картки платника податків, реквізити паспорта громадянина України та документів, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну (серія, номер, дата видачі, орган, що видав, строк дії) та інші персональні дані, визначені у пунктах 7 та 7-1 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», відсутня дата зміни/уточнення даних.

Також, суд звертає увагу на те, що позивач у поданому адміністративному позові не заперечив щодо не уточнення ним, в з період 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року включно, персональних даних. Доказів протилежного, а саме, уточнення позивачем персональних даних, в період з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року включно, суду не надано.

Крім того, необхідно зазначити, що в протоколі, графі «пояснення та зауваження щодо змісту протоколу» ОСОБА_1 будь-яких пояснень чи зауважень щодо змісту протоколу не зазначив.

Таким чином, суд доходить висновку про доведеність того факту, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України № 3633-ІХ від 11 квітня 2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (тобто в період з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року включно) не уточнив свої військово-облікові дані, а саме адресу проживання, номери засобів зв`язку, адрес електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, визначені у пунктах 7 та 7-1 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», чим порушив вимоги підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3633-ІХ, частини 2 статті 17 Закону України «Про оборону України», частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзац 7 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

З огляду на вказане, суд вважає притягнення позивача до адміністративної відповідальності правомірним та обґрунтованим, а винесену відносно нього постанову законною, а тому не вбачає підстав для її скасування.

Щодо зазначення ОСОБА_1 що інформація, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній постанові про те, що він звернувся із заявою про надання відстрочки 20.12.2024, коли і було виявлене порушення, не відповідає дійсності, оскільки вперше він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про надання відстрочки та відповідними документами 27.08.2024 і в цей день працівники РТЦК будь-яких протоколів про вчинення адміністративного правопорушення щодо не оновлення даних в строк до 16.07.2024 не складали, а 20.12.2024 прибув до РТЦК повторно, а також те, що якщо працівники РТЦК вважали, що в діях позивача міститься склад адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, і ці обставини були відомі 27.08.2024, то часом виявлення порушення слід вважати 27.08.2024, а не 20.12.2024, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, то слід зазначити наступне.

Як слідує із адміністративного позову, 27.08.2024 ОСОБА_1 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( ОСОБА_5 ) із пакетом документів, з метою оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Однак, у зв`язку з необхідністю надання належним чином завірених копій цих документів вказані документи були повернуті ОСОБА_1 , який в свою чергу цього ж дня, тобто 27.08.2024 завірив їх у сільській раді, і як зазначено у позові, передав ОСОБА_6 , який їх заніс до РТЦК.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження зазначених фактів, зокрема те, що ОСОБА_1 27.08.2024 прибув ІНФОРМАЦІЯ_4 за повісткою і що 27.08.2024 вирішувалось питання щодо оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , а також здійснювалось уточнення даних військового-облікового документа з військовими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

В свою чергу матеріалами справи підтверджується, що саме, 20.12.2024 о 12 год 00 хв., в ході уточнення даних військового-облікового документа з військовими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було виявлено, що ОСОБА_1 не уточнив військово-облікові дані.

Щодо посилання ОСОБА_1 на повістку №183481, якою ОСОБА_1 рекомендовано було прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 09:00 год 27.08.2024, то слід зазначити, що даною повісткою ОСОБА_1 було рекомендовано прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 09:00 год 27.08.2024 для проходження ВЛК, а не для уточнення військово-облікових даних.

При цьому, у повістці, якою було зобов`язано ОСОБА_1 прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 09:00 год 20.12.2024, зазначено, що ОСОБА_1 належить з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 09:00 год 20.12.2024 для уточнення військово-облікових даних, визначення призначення на особливий період, проходження медичного огляду.

У зв`язку з цим, твердження позивача, що вперше він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 з питань про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації 27.08.2024, а не 20.12.2024 і те, що якщо працівники РТЦК вважали, що в діях позивача міститься склад адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, і ці обставини були відомі 27.08.2024, то часом виявлення порушення слід вважати 27.08.2024, а не 20.12.2024, не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи.

З приводу посилань позивача у позовній заяві на не зазначення в оскаржуваній постанові, які конкретно пункти Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 порушив позивач, суд зазначає наступне.

Шостий апеляційний адміністративний суд у своєму рішенні від 30.08.2023 у справі 711/12/23 вказав, що окремі недоліки індивідуального акту за можливості встановлення його суті і змісту не можуть мати безумовним наслідком його скасування.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 13.10.2020 у справі № 815/2503/16.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11 травня 2022 року у справі № 400/1510/19, від 5 липня 2022 року у справі № 522/3740/20, від 27 вересня 2022 року у справі № 320/1510/20, від 3 жовтня 2022 року у справі № 400/1510/19, від 1 листопада 2022 року у справі № 640/6452/19 та від 18 січня 2023 року у справі № 500/26/22.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 16.03.2023 по справі № 400/4409 21 зазначив, що визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, яке спрямоване на захист суспільних інтересів, внаслідок застосування судами надмірного формалізму може призвести до таких наслідків, як, зокрема нанесення суттєвої шкоди суспільним інтересам або уникнення правопорушником обов`язку виконувати або дотримуватися законодавства.

В зв`язку з цим, відсутність в постанові чіткої вказівки про порушення ОСОБА_1 абз.7 ч.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», підпункт 10-1 пункт 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, пункт 22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, а зазначення лише вимоги частини 3 статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пункт 10-1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, з огляду на те, що в самому рішенні конкретизовано суть вчиненого порушення - неуточнення даних, є незначним процедурним порушенням, яке не може бути достатньою підставою для скасування спірної постанови.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження та спростовуються зібраними у справі доказами, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити за безпідставністю.

При прийнятті рішення, суд також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки це рішення ухвалюється не на користь позивача, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати по сплаті судового збору компенсації не підлягають.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 73-77, 139, 229, 242-246, 262, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення його повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 26.05.2025.

Суддя: Федів Л. М.