Справа № 400/11809/24
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2025-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 р. № 400/11809/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005,

провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.08.2024 №817756-24/14-02,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - Позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі по тексту - Відповідач) з вимогами про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області від 26 серпня 2024 року № 817756-24/14-02.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача є протиправним та таким, що прийняте всупереч нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, тому підлягає скасуванню.

13.01.2025 р. представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що оскаржуване рішення відповідача є правомірним, та прийнятим з дотриманням вимог чинного законодавства. В задоволенні адміністративного позову просить відмовити. для фізичних осіб, які відповідно до норм Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-ГУ із змінами і доповненнями, Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року № 2768-ГГГ із змінами та доповненнями та Закону України від 06 жовтня 1998 року № 161 «Про оренду землі» із змінами та доповненнями оформили взаємовідносини щодо передачі сільськогосподарських угідь в оренду (суборенду), емфітевзис або інше користування, МПЗ контролюючим органом не визначається. У такому випадку МПЗ за такі землі сплачує орендар. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та баз даних, що знаходяться у користуванні Головного управління ДПС у Миколаївській області, у власності ОСОБА_1 перебувають земельні ділянки за кадастровими номерами:

- :12:000:0022 площею 5,0774 га., цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (передано в оренду до 16.08.2030);

- :08:000:0055 площею 2,1821 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (передано в оренду з 16.08.2023 по 16.08.2030);

- :08:000:0007 площею 3,55 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- :12:000:0029 площею 2,75 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Інформація, щодо передачі ОСОБА_1 в користування або оренду останніх двох земельних ділянок відсутня.

25.04.2025 р. від представника позивача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів по справі.

29.04.2025 р. на виконання ухвали суду від 23.04.25 Відповідачем надано інформацію щодо нарахування та/або сплати земельного податку за період з 2019 по 2023 р.:

- ОСОБА_2 » () - земельна ділянка №:08:000:0055;

- ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) земельна ділянка №:08:000:0007 та №:12:000:0029.

30.04.2025 р. від представника позивача до суду надійшло заперечення на заяву відповідача.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Миколаївській області було надіслано податкове повідомлення-рішення від 20 червня 2024 року № 643865-24/14-02 з визначеною сумою податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб - 6 355,56 грн.

27 серпня 2024 року була надана відповідь ГУ ДПС у Миколаївській області на адвокатський запит від 30.07.2024 р., в якій йшлося про те, що Відповідачем проведено коригування кадастрового номеру земельної ділянки площею 2, 1821 га та нараховано гр. ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання за платежем 1 101 1300 «Податок на доходи фізичних осіб у вигляді мінімального податкового зобов`язання» за земельні ділянки:

площею 3,55 га кадастровий номер :08:000:0007;

площею 2,75 га кадастровий номер :12:000:0029;

площею 2,1821 га кадастровий номер :08:000:0055 (з 01.01.2023 по 16.08.2023) у розмірі 5 971,49 грн. та надіслане нове податкове повідомлення-рішення від 26 серпня 2024 року № 817756-24/14-02 на суму, яка підлягає сплаті - 5 971,49 грн.

25 жовтня 2024 року не погоджуючись з прийнятим контролюючим органом податковим повідомленням-рішенням представником позивача було подано скаргу до Державної податкової служби України, в порядку ст. 55.1 ПК України.(а.с. 26-27)

13 листопада 2024 Державною податковою службою було прийняте Рішення №34015/6/99-00-06-01-03-06 про залишення скарги без розгляду, оскільки, скарга була подана з порушенням законодавчо встановленого 30 - денного строку для її подання.(а.с. 28)

Позивач, вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення від 26 серпня 2024 року № 817756-24/14-02 протиправним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.

Законом України від 30.11.2021 року №1914-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень" вводиться поняття мінімального податкового зобов`язання.

Сума мінімального податкового зобов`язання, визначених щодо кожної із земельних ділянок, право користування якими належить одній юридичній або фізичній особі, у т.ч. фізичній особі - підприємцю, є загальним мінімальним податковим зобов`язанням, що визначено п.п. 14.1.114.-2 ПКУ.

Платниками мінімального податкового зобов`язання є фізична особа - резидент, яка володіє та/або користується (орендує (суборендує), на умовах емфітевзису, постійно користується) земельними ділянками, віднесеними до сільськогосподарських угідь, у частині мінімального податкового зобов`язання (п.п. 162.1.1 1 п, 162.1 ст. 162 ПК України ). Тобто, мінімальне податкове зобов`язання необхідно сплачувати як за користування, так іза володіння земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, які розташовані за межами населених пунктів, а також у їхніх межах, якщо розмір ділянки становить 0,5 га та більше.

Відповідно до п.64 розділу XX "Перехідні положення" ПК України першим роком, за який визначається мінімальне податкове зобов`язання, є 2022 рік.

Порядок розрахунку мінімального податкового зобов`язання визначено ст.38-1 ПК України та обчислюється за відповідними формулами для земельних ділянок, віднесених до сільськогосподарських угідь.

Особливості визначення загального мінімального податкового зобов`язання платників податку - власників, орендарів, користувачів на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) земельних ділянок, віднесених до сільськогосподарських угідь визначені п. 170.14 ст.170 ПК України.

Для платників податку - власників, орендарів, користувачів на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) земельних ділянок, віднесених до сільськогосподарських угідь, не переданих такими особами в оренду (суборенду), емфітевзис або інше користування на підставі договорів, укладених та зареєстрованих відповідно до законодавства, загальне мінімальне податкове зобов`язання визначається контролюючим органом (п.п. 170.14.1 п. 170.14 ст.170 ПК України).

Підпунктом 170.14.3 пунктом 170.14 статті 170 ПК України передбачено, що визначення загального мінімального податкового зобов`язання фізичним особам здійснюється контролюючими органами за податковою адресою таких осіб. Мінімальне податкове зобов`язання обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного земельного кадастру та/або на підставі оригіналів чи належним чином засвідчених копій відповідних документів платника податків, зокрема документів, що підтверджують право власності/користування. При обчисленні мінімального податкового зобов`язання нормативна грошова оцінка земельних ділянок застосовується контролюючими органами з урахуванням вимог, встановлених пунктом 271.2 статті 271 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення разом з детальним розрахунком суми податку про сплату річного податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, на суму позитивного значення різниці між. сумою загального мінімального податкового зобов`язання та сумою сплачених протягом податкового (звітного) року податків, зборів, платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, пов`язаних з виробництвом та реалізацією власної сільськогосподарської продукції та/або з власністю та/або користуванням (орендою, суборендою, емфітевзисом, постійним користуванням) земельними ділянками, віднесеними до сільськогосподарських угідь (далі у цьому пункті - загальна сума сплачених податків, зборів, платежів), надсилається (вручається) платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, наступного за звітним.

Підпунктом 170.14.6 пункту 170.14 статті 170 ПК України передбачено, що у разі згоди платника податку з визначеним контролюючим органом загальним мінімальним податковим зобов`язанням та/або розрахованою сумою річного податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб такий платник податку зобов`язаний сплатити зазначену у відповідному податковому повідомленні-рішенні суму податку протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Згідно пп. 38-1.1.4 п. 38-1.1, п. 38-1.3, 38-1.4 ст. 38-1 Податкового кодексу України мінімальне податкове зобов`язання визначається за період володіння (користування) земельною ділянкою, який припадає на відповідний податковий (звітний) рік.

У разі передачі земельних ділянок в оренду (суборенду), емфітевзис або інше користування мінімальне податкове зобов`язання визначається для орендарів, користувачів на інших умовах таких земельних ділянок у порядку, визначеному цим Кодексом.

У разі переходу права власності або права користування, у тому числі оренди, емфітевзису, суборенди, на земельну ділянку, віднесену до сільськогосподарських угідь, від одного власника, орендаря, користувача на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) до іншого власника, орендаря, користувача на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) протягом календарного року та за умови державної реєстрації такого права відповідно до законодавства, мінімальне податкове зобов`язання щодо такої земельної ділянки визначається для попереднього власника, орендаря, користувача на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) за період з 1 січня такого календарного року до початку місяця, в якому припинилося право власності на таку земельну ділянку, або в якому така земельна ділянка передана в користування (оренду, суборенду, емфітевзис), а для нового власника, орендаря або користувача на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) - починаючи з місяця, в якому він набув право власності або право користування, у тому числі оренди, емфітевзису, суборенди на таку земельну ділянку, та враховується у складі загального мінімального податкового зобов`язання кожного з таких власників або користувачів.

У разі відсутності державної реєстрації переходу права власності або права користування, у тому числі оренди, емфітевзису, суборенди, на земельну ділянку, віднесену до сільськогосподарських угідь, від одного власника, орендаря, користувача на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) до іншого власника, орендаря, користувача на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) протягом календарного року мінімальне податкове зобов`язання щодо такої земельної ділянки визначається для попереднього власника, орендаря, користувача на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) на загальних підставах за податковий (звітний) рік.

Згідно пп. 38-1.1.2 статті 38-1 Податкового кодексу України мінімальне податкове зобов`язання щодо земельної ділянки, нормативна грошова оцінка якої не проведена, обчислюється за формулою: МПЗ = НГО x S x К x М / 12, де: МПЗ мінімальне податкове зобов`язання; НГО - нормативна грошова оцінка 1 гектара ріллі по Автономній Республіці Крим або по області з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом для справляння плати за землю; S - площа земельної ділянки, гектарах; К - коефіцієнт, що становить 0,05; М - кількість календарних місяців, протягом яких земельна ділянка перебуває у власності, оренді, користуванні на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) платника податків.

Відповідно до пп. 38-1.1.4 статті 38-1 Податкового кодексу України, мінімальне податкове зобов`язання визначається за період володіння (користування) земельною ділянкою, який припадає на відповідний податковий (звітний) рік.

Згідно пункту 38-1.3 статті 38-1 Податкового кодексу України у разі передачі земельних ділянок в оренду (суборенду), емфітевзис або інше користування мінімальне податкове зобов`язання визначається для орендарів, користувачів на інших умовах таких земельних ділянок у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 38-1.4 статті 38-1 Податкового кодексу України встановлено, що у разі переходу права власності або права користування, у тому числі оренди, емфітевзису, суборенди, на земельну ділянку, віднесену до сільськогосподарських угідь, від одного власника, орендаря, користувача на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) до іншого власника, орендаря, користувача на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) протягом календарного року та за умови державної реєстрації такого права відповідно до законодавства, мінімальне податкове зобов`язання щодо такої земельної ділянки визначається для попереднього власника, орендаря, користувача на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) за період з 1 січня такого календарного року до початку місяця, в якому припинилося право власності на таку земельну ділянку, або в якому така земельна ділянка передана в користування (оренду, суборенду, емфітевзис), а для нового власника, орендаря або користувача на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) - починаючи з місяця, в якому він набув право власності або право користування, у тому числі оренди, емфітевзису, суборенди на таку земельну ділянку, та враховується у складі загального мінімального податкового зобов`язання кожного з таких власників або користувачів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є власником земельних ділянок: площею 3,5500 га, кадастровий номер :08:000:0007; площею 2,1821 га, кадастровий номер :08:000:0055; площею 2,7500 га, кадастровий номер :12:000:0029; площею 5,0774 га, кадастровий номер :12:000:0022.

Відповідно до ч. 6 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо Інше не передбачено договором оренди землі, заперечувались.

Відповідно до умов Договору оренди землі від 05.12.2019 р. «перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи-орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем. (а.с. 65-69)

Отже, всі перелічені земельні ділянки перебувають в оренді.

Земельна ділянка з кадастровим номером :08:000:0055 знаходяться в оренді ФГ «Павлов С.М.» згідно Договорів оренди земельних ділянок, укладених 16.08.2023 року та зареєстроване речове право (право оренди) в Державному реєстрі речових прав 22.08.2023 року.(а.с. 72-78)

Земельні ділянки з кадастровими номерами :08:000:0007 та :12:000:0029 знаходяться в оренді ОСОБА_3 , згідно Договорів оренди земельних ділянок, укладених 05.12.2019 року та зареєстроване речове право в Державному реєстрі речових прав 09.12.2019 року.(а.с. 65-69)

Окрім того орандарем ФГ «Павлов С.М.» сплачене МПЗ за 2023 рік. (а.с.70)

За таких підстав, суд дійшов висновку, що при прийнятті податкового повідомлення-рішення від 26 серпня 2024 року № 817756-24/14-02, Головне управління ДПС в Миколаївській області діяло необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення, а відтак вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених фактів, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав квитанцію про сплату судового збору в сумі 1211,20 грн, що й підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області від 26 серпня 2024 року № 817756-24/14-02.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 23.05.2025 р.

Суддя Н. В. Лісовська