Справа № 420/30794/24
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 травня 2025 року

м. Київ

справа №420/30794/24

адміністративне провадження № К/990/19821/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Уханенка С.А.,

суддів: Радишевської О.Р., Кашпур О.В.,

перевірив касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди за періоди безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Херсонської області в періоди з 01 лютого 2024 року по 20 липня 2024 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову винагороду за періоди безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Херсонської області в період з 01 лютого 2024 року по 20 липня 2024 року в збільшеному розмірі до 100000 гривень на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 року скасовано. Прийнято нове судове рішення, яким адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 , який в період з 01 лютого 2024 року по 29 лютого 2024 року (28 днів), з 23 березня 2024 року по 31 березня 2024 року (9 днів), з 01 квітня 2024 року по 30 квітня 2024 року (30 днів), з 01 травня 2024 року по 05 травня 2024 року, з 07 травня 2024 року по 29 травня 2024 року (28 днів), з 01 червня 2024 року по 30 червня 2024 року (30 днів), з 01 липня 2024 року по 01 липня 2024 року, з 08 липня 2024 року по 11 липня 2024 року (5 днів) брав безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, додаткової винагороди у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в період з 01 лютого 2024 року по 29 лютого 2024 року (28 днів), з 23 березня 2024 року по 31 березня 2024 року (9 днів), з 01 квітня 2024 року по 30 квітня 2024 року (30 днів), з 01 травня 2024 року по 05 травня 2024 року, з 07 травня 2024 року по 29 травня 2024 року (28 днів), з 01 червня 2024 року по 30 червня 2024 року (30 днів), з 01 липня 2024 року по 01 липня 2024 року, з 08 липня 2024 року по 11 липня 2024 року (5 днів) щомісячну додаткову винагороду у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

04 травня 2025 року засобами поштового зв`язку відповідач надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року у цій справі.

Предметом спору у цій справі є право військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, установленою постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, як виняток, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, справа розглянута Одеським окружним адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскаржуючи судові рішення у справі, яка розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі послався на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та зазначив, що: «звернення з касаційною скаргою обумовлено неправильним застосуванням судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права через відсутність висновку Верховного Суду стосовно застосування норм, передбачених: пунктом 2-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2023 № 726: саме в контексті правовідносин, які виникають між військовослужбовцями ДПСУ та командуванням військових частин в частині виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168 в розмірі до 100 0000 гривень, у випадках: ненадходження з військових частин, у відрядженні яких перебувають військовослужбовці Відомості підтверджень участі у бойових діях або заходах, передбачених п. З Наказу №726 у формі визначеній Додатком до цього наказу; наявності підстав для - виплати вказаної додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100 000 гривень відрядженим військовослужбовцям на підставі довідки про участь у бойових діях та заходах, яка фактично не містить необхідних даних такої участі щодо необхідної та достатньої сукупності інформації та джерел в якій вона міститься, яка надає право військовослужбовця на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100 000 гривень, з урахуванням вимог наказу № 726, який визначає види службової діяльності, які відносяться до безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях та заходах.».

Скаржник зазначає, що: «наведені доводи свідчать про наявність обставин, визначених пунктом З частини четвертої статті 328 КАС України, що, у свою чергу, є підставою для відкриття касаційного провадження, адже, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зазначено конкретні норми права, щодо яких відсутній висновок їх застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній та зазначено про необхідність формування єдиної правозастосовної практики щодо цих норм для правильного вирішення справи.».

Перевіривши викладені доводи, Верховний Суд наголошує, що вживання законодавцем слово "фундаментальне" несе змістовне навантаження особливо складного і важливого питання у правозастосуванні. Доводів щодо такої особливої складності чи важливості питання, якого стосується спір у цій справі, відповідачем не наведено. Суб`єктивні труднощі у тлумаченні правової норми, які виникають у суб`єкта правозастосування, не обов`язково свідчать, що питання права має фундаментальне значення для правозастосовчої практики. За змістом підпункту "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, не ставиться у залежність від наявності висновку Верховного Суду з цього питання.

Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Разом з цим скаржник послався на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та зазначив, що ця справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для військової частини НОМЕР_1 , позаяк на цей час у провадженні судів різних інстанцій перебуває близько 20 справ з аналогічними спірними правовідносинами.

Верховний Суд відхиляє викладені доводи, оскільки твердження скаржника про те, що ця справа становить значний суспільний інтерес, не підтверджені належними доказами та не обґрунтовані обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі особливу категорію спорів або свідчили про наявність заінтересованості необмеженої кількості осіб в результатах розгляду саме цієї справи.

Не підтвердженим є те, що рішення у цій справі, у контексті індивідуальних ознак цього спору, тягне за собою наслідки, які мають своєрідність, особливості, характерні виключно для особи, яка подає касаційну скаргу.

Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відтак, Суд дійшов висновку, що у касаційній скарзі скаржником не наведено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих у справі незначної складності.

З огляду на відхилення Верховним Судом зазначених заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

2. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет" (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіС.А. Уханенко О.Р. Радишевська О.В. Кашпур