Справа № 240/1081/25
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Житомир справа № 240/1081/25

категорія 113080000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Коростенської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , викладеного в протоколі №28 від 12.12.2024, щодо відмови в наданні відстрочки ОСОБА_1 від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період;

- зобов`язати комісію при ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняти рішення про надання відстрочки ОСОБА_1 від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі п. 4 ч. і ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В обґрунтування позову вказує, що реєстрація актового запису про народження його дітей була проведена Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області за заявою представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Подільської міської ради Одеської області, а відомості про батька та матір дитини внесені відповідно до ч.2 ст.135 Сімейного кодексу України (за рішенням органу опіки та піклування). Зазначає, що рішенням Коростенського міськрайонного суду №279/7952/23 від 17.04.2024 позивача визнано батьком дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та прийнято рішення про внесення змін до актових записів про народження вказаних дітей із зазначенням позивача їх батьком, зазначивши прізвище кожному з вказаних дітей « ОСОБА_4 ». Позивач зазначає, що після набрання законної сили вказаного рішення та внесення змін до актових записів про народження дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , мати так і залишилася невідомою, оскільки відомості про неї в актових записах про народження дітей внесені па підставі ч. 2 ст.135 Сімейного кодексу України. Звертаючись до суду з позовом, позивач вважає, що має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Просить позов задовольнити.

До позову було додано заяву про забезпечення позову.

Суддя своєю ухвалою від 16.01.2025 постановила задовольнити заяву про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 20.01.2025 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи та зобов`язано відповідача надати до суду належним чином завірену копію заяви ОСОБА_1 та додані до неї документи, за результатом розгляду яких сформовано повідомлення від 12.12.2024 №10/3876.

Ухвалою суду від 09.05.2025 повторно витребувано у відповідача докази.

До суду 21.05.2024 надійшла заява ІНФОРМАЦІЯ_1 про долучення доказів.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою від 05.12.2024 у якій вказано: "Я, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомляю, що є особою, яка на підставі пункту 4 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягає призову на військову службу під час мобілізації" (а.с. 56). До заяви додав, що не заперечується відповідачем:

витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження щодо ОСОБА_5 (а.с. 57-58) та щодо ОСОБА_6 (а.с. 65 на звороті- 67);

копії свідоцтв про народження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 59 на звороті, 60);

копія рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.04.2024 у справі №279/7952/23;

витяг з Державного реєстру речових прав;

паспорт ОСОБА_1 .

Повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.12.2024 №10/3876 (а.с. 55) повідомлено позивача, що протоколом від 12.12.2024 №28 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомлено, що позивач підлягає призову на військову службу.

Вказано: "Причини відмови: згідно рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області у справі №279/7952/23 від 17.04.2024 р. відповідач ОСОБА_7 ( адреса проживання: АДРЕСА_1 ). Судом було встановлено, що гр. ОСОБА_7 народила ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлено, що 05.06.2024р. внесено зміни в державну реєстрацію народження: «відповідно до ч.2 ст. 135. Сімейного кодексу України (за рішенням органу опіки та піклування)» змінено на «відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено, що 05.06.2024р, внесено зміни в державну реєстрацію народження: «відповідно до ч.2 ст. 135 Сімейного кодексу України (за рішенням органу опіки та піклування)» змінено на «відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України)."

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вважає відмову у наданні йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації протиправною та такою, що порушує його права. Просить позов задовольнити.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України закріплено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ), частиною першою статті 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Частиною третьою статті 1 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

За приписами частини 7 статті 1 Закону № 2232-ХІІ виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України, в Україні введено режим воєнного стану, який діє й на час розгляду адміністративної справи.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі - Закон №3543-ХІІ, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який також визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до частини 5 статті 22 Закону №3543-ХІІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону №3543-ХІІ, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Із 18.05.2024 набрав чинності Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (далі - Порядок №560, в редакції, чинній на дату подання позивачем заяви від 05.12.2024), який визначає алгоритм отримання військовозобов`язаними особами відстрочки.

У пунктах 56, 58 Порядку №560 зазначено, що відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону №3543-XII.

За наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Додаток 5 до Порядку №560 містить перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону №3543-XII у залежності від категорії осіб, які мають право на відстрочку. Так, документами, що підтверджують право на відстрочку на підставі п.4 ч.1 вказаного Закону є:

свідоцтво про народження дитини (дітей) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та один із документів:

свідоцтво про смерть одного з батьків або рішення суду про оголошення одного із батьків померлим, або рішення суду про позбавлення одного з батьків батьківських прав, або рішення суду про визнання одного із батьків безвісти відсутнім, або витяг із Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, або вирок суду, за яким особа відбуває покарання у місцях позбавлення волі, або документи, які підтверджують, що особа самостійно виховує та утримує дитину (рішення суду про встановлення факту самостійного виховання дитини або витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України)

У п. 60 Порядку №560, встановлено, що комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що у якості правової підстави для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації позивач зазначив п. 4 ч.1 ст.23 Закону № 2232-ХІІ (жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої (таких) дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України).

При цьому, суд вказує, п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію визначає, що умовами для надання відстрочки військовозобов`язаному є :

1) наявність дитини (дітей) віком до 18 років;

2) другий з батьків такої (таких) дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України

До заяви від 05.12.2024 надав:

- копію рішення Коростенського районного суду Житомирської області від 17 квітня 2024 року у справі №279/7952/23, яким ухвалено: визнати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та внести зміни в актовий запис про народження дитини, зазначивши його як батька; визнати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та внести зміни в актовий запис про народження дитини, зазначивши його як батька;

- копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_1 , виданого 30.07.2024 у якому батьком вказано ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_7 ;

- копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_2 , виданого 30.07.2024 у якому батьком вказано ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_7 ;

- витяг №0 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження;

- витяг №6 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження.

Відмовляючи у надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, відповідач зауважив про:

наявність у рішенні Коростенського районного суду Житомирської області від 17 квітня 2024 року у справі №279/7952/23 інформації про матір ОСОБА_7 , а також адресу місця її проживання;

у витягах з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 внесено зміни в державну реєстрацію народження, замість " відповідно до ч. 2 ст. 135 Сімейного кодексу України" змінено на "відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України"

Суд, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відповідно до інформації з витягу №0 та витягу №6 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, державна реєстрація народження дітей (актовий запис №31 від 26.01.2018 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та актовий запис №310 від 05.09.2019 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) проводилась відповідно до частини другої статті 135 Сімейного кодексу України представниками органу опіки та піклування Подільської міської ради Одеської області. Відомості про батьків дітей внесено відповідно до рішення виконавчого комітету Подільської міської ради Одеської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 Сімейного кодексу України, якщо батьки дитини невідомі, державна реєстрація її народження проводиться за рішенням органу опіки та піклування, яким визначається прізвище, власне ім`я, по батькові дитини і відомості про батьків.

Отже, при реєстрації народження дітей ( ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ), інформація про їх батька та матір заносилась до актового запису про народження органом опіки та піклування, з підстав "якщо батьки дитини невідомі".

Рішенням Коростенського районного суду Житомирської області від 17 квітня 2024 року у справі №279/7952/23 ухвалено:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком дитини, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внести зміни до актового запису №31 від 26.01.2018 року про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, зазначивши відомості про батька: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с.Видибор Черняхівського району Житомирської області, громадянина України", та зазначивши прізвище дитини " ОСОБА_4 ".

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком дитини, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Внести зміни до актового запису №310 від 05.09.2019 року про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складеного Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, зазначивши відомості про батька: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с.Видибор Черняхівського району Житомирської області, громадянина України", та зазначивши прізвище дитини " ОСОБА_4 ".

На виконання рішення суду у справі №279/7952/23 від 17.04.2024, до актового запису про народження дітей були внесені відповідні зміни.

Суд звертає увагу на ту обставину, що виправлення, внесені 05.06.2024 до відомостей актового запису про народження дітей здійснено виключно на підставі судового рішення у справі №279/7952/23, тобто лише щодо батька.

Інформація щодо матері дітей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дітей ( ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) залишилась незміннною, як і підстава внесення відомостей до актового запису щодо матері, а саме ч. 2 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Згідно зі статтею 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Судових рішень про визнання особи з ідентифікуючими даними " ОСОБА_7 " матір`ю дітей, матеріали адміністративної справи не містять.

Отже, станом на дату звернення позивача із заявою від 05.12.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про народження, матір дітей ( ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ), враховуючи правову підставу внесення до реєстру даних про таку особу, є невідомою.

З урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин, що підтверджуються належними доказами, суд дійшов висновку, що позивачем до заяви від 05.12.2024 додано документи, які підтверджують, що він самостійно виховує та утримує дітей ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Відсутність у законодавстві, що регулює спірні правовідносини, норм, які б регулювали випадки, коли у актовий запис про народження дитини матір записана на підставі ч. 2 ст. 135 Сімейного кодексу України, не може бути підставою для позбавлення права батька таких дітей на застосування до нього приписів п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону №3543.

Суд також зауважує, що зазначення у судовому рішенні у справі №279/7952/2 інформації про ОСОБА_7 , як відповідача у справі та адреси її місцезнаходження, не змінює факту відсутності у актовому записі про народження дітей інформації про матір (враховуючи підставу внесення таких відомостей, а саме: ч. 2 ст. 135 Сімейного кодексу України).

З огляду на наведене, зважаючи на встановленні під час розгляду цієї справи обставини, суд дійшов висновку, що з метою належного та ефективного захисту прав позивача відмова відповідача у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 4 ч. 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", є протиправною та такою, що порушує права позивача.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 7 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки

Враховуючи зазначене, відповідача слід зобов`язати повторно розглянути заяву позивача про надання йому відстрочки від призову за мобілізацією на підставі п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн та 908,40 грн за подання заяви про забезпечення позову.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог та сплатою судового збору за одну позовну вимогу немайнового характеру, суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Частково задовольнити позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Коростенської міської ради (вул. Грушевського, 22, м. Коростень, Житомирська область, 11500, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформлене протоколом №28 від 12.12.2024 (повідомлення від 12.12.2024 №10/3876) про відмову в наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, на підставі заяви від 05.12.2024.

Зобов`язати комісію при ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.12.2024 про надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 2119 ( дві тисячі сто дев`ятнадцять ) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук

26.05.25