Справа № 260/2070/25
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2025 рокум. Ужгород№ 260/2070/25

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханова З.Б. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008),

Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 83А, м. Чернігів, Чернігівська область, 14005) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2025 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі відповідач 1), Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі відповідач 2) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивовано тим, що позивач є пенсіонером органів прокуратури України та отримує з 21.04.2022 року пенсію за вислугу років, згідно вимог ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

На початку лютого 2025 року позивачу, Закарпатською обласною прокуратурою була видана довідка про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії 21 №8-вих. 2025.

В подальшому, 11 лютого 2025 року, позивач подав заяву про перерахунок пенсії до територіального органу Пенсійного фонду України.

Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області рішенням від 20.02.2025 року (без номера) відмовило позивачу в проведенні перерахунку пенсії. Як вказує позивач, спірне рішення було мотивоване «відсутністю правових підстав, оскільки не зазначено номер рішення Конституційного суду України».

Позивач вказує, що така підстава для відмови у проведенні перерахунку пенсії є надуманою, оскільки підставою для проведення перерахунку є довідка та зазначені в ній дані (посадовий оклад, надбавки тощо), а не посилання на норми законодавства України чи номер рішення Конституційної о Суду України.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в даній справі , зобов`язано відповідачів надати суду в термін 7 днів: відмовну пенсійну справу ОСОБА_1 , та запропонував відповідачам надати відзив на позов та докази, які в нього є в термін протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали.

08 квітня 2025 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надійшла відмовна пенсійна справа ОСОБА_1 .

08 квітня 2025 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшла відмовна пенсійна справа ОСОБА_1 .

09 квітня 2025 року відповідач 1 надав відзив, в якому заперечив проти позову і зазначив, що згідно довідки Закарпатської обласної прокуратури від 08.04.2022 року №07-30-22, яку позивач надав при призначенні пенсії на момент виходу на пенсію 21.04.2022 року, позивач працював прокурором прокуратури Іршавського району, а довідка про складові заробітної плати від 05.02.2025 №21 8-вих.2025 станом на 01.01.2022 року (на підставі якої позивач просить здійснити перерахунок) видана за відповідною (прирівняною) посадою Керівника окружної прокуратури.

Відповідач звертає увагу суду, позивач згідно довідки Закарпатської обласної прокуратури від 08.04.2022 року № 07-30-22 не тільки на момент виходу на пенсію, а взагалі не працював на прирівняних посадах «керівника окружної прокуратури». Також вказує, що позивачем до територіальних органів Пенсійного фонду України не подавались відомості, щодо призначення на вищу посаду, збільшення вислуги років, присвоєння почесного звання або наукового ступеня, збільшенням розміру складових його заробітної плати, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

З урахуванням вищевикладеного, у відповідача не було підстав для врахування під час перерахунку пенсії позивачу, надану позивачем довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії від 05.02.2025 року №21 8-вих.2025.

24 квітня 2025 року від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, якій позивач заперечив проти позиції представника відповідача, викладеної ним у відзиві на позовну заяву, та просив задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

ОСОБА_1 , є пенсіонером органів прокуратури України та отримує з 21.04.2022 року пенсію за вислугу років, згідно вимог ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

11 лютого 2025 року ОСОБА_1 , звернувся до УПФУ в Закарпатській області із заявою про перерахунок пенсії.

До заяви позивачем було подано документи для перерахунку пенсії, зазначених у переліку, зокрема:

- заява про призначення/перерахунок пенсії;

- паспорт громадянина України;

- довідку про заробітну плату;

- довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру;

- документи про місце проживання

Так, на підставі розгляду заяви ОСОБА_1 , від 11.02.2025 року та доданих до неї документів, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (структурний підрозділ, що розглядав вказану заяву за принципом екстериторіальності) від 11.02.2025 року (без номера) позивачу відмовлено у призначенні дострокової пенсії по віку, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Згідно вказаного рішення зазначено:

Відмовити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_2 в зарахуванні довідки про заробітну плату при перерахунку пенсії відповідно до заяви від 11.02.2025 № 492

Мотиви відмови:

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про прокуратуру" пенсії призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної планти прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа, місяця наступного за місяцем, в якому виникли обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Відповідно до ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" згідно З Рішенням №6-р/2020 оплата праці прокурорів окружних прокуратур і видача довідок про заробітну плату (грошове забезпечення) для перерахунку пенсій здійснюється з 01.01.2022.

До заяви заявник надав довідку про складові заробітної плати від 05.02.2025 видану Закарпатською обласною прокуратурою, про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, про те що відповідно до ст. 81 Закону України "Про прокуратуру'' та ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" розмір заробітної плати (грошового забезпечення) та відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.09.2023, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 01.01,2022, за відповідною (прирівняною) посадою Керівника окружної прокуратури становить 91000,00 грн.

Для врахування вищезазначеної довідки відсутні правові підстави, оскільки це зазначено номер рішення Конституційного Суду Украйні.

Мотиви та норми права застосовані судом.

Відповідно до статей 19, 46 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За правилами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України є Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі по тексту - Закон №1697-VII).

Із набранням чинності вказаним Законом №1697-VII визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, крім, зокрема, частин 3, 4, 6 та 11 статті 50-1.

До скасування вищевказаних норм, стаття 50-1 Закону №1789-XII передбачала, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII внесено зміни до Законів №1697-VII та №1789-XII, визначивши, що з 01.01.2015 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України (ч.18 ст.50-1 та ч.20 ст.86 відповідно).

Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 у справі №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) (далі - Рішення №7-р(ІІ)/2019) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч.20 ст.86 Закону №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Положення частини 20 статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

При цьому, пунктом 3 установлено такий порядок виконання цього рішення:

- частина 20 статті 86 Закону №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення;

- частина 20 статті 86 Закону №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

У своєму рішенні №7-р(ІІ)/2019 Конституційний Суд України також зазначив, що працівник прокуратури, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, набуває право на отримання пенсії. Пенсійне забезпечення таких працівників здійснюється відповідно до статті 86 Закону.

Судом враховується, що частина 20 статті 86 Закону №1697-VII у первинній редакції передбачала низку підстав для перерахунку призначених пенсій. Однак, згідно з чинною редакцією оспорюваного положення Закону умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури вже не врегульовуються Законом, а повноваження щодо їх визначення делеговано Кабінету Міністрів України.

Враховуючи міжнародні стандарти діяльності органів прокуратури та юридичні позиції Конституційного Суду України, метою нормативного регулювання, зокрема питань соціального захисту працівників прокуратури, є уникнення втручання інших органів влади в діяльність прокуратури з метою додержання принципу поділу влади та закріплення виключно на рівні закону питань пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

До повноважень Кабінету Міністрів України законодавець відніс право визначати умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури без закріплення на законодавчому рівні відповідних критеріїв, чим поставив у залежність фінансування пенсійного забезпечення прокурорів від виконавчої влади. Таке нормативне регулювання призводить до втручання виконавчої влади в діяльність органів прокуратури, а також до недотримання конституційної вимоги щодо здійснення органами державної влади своїх повноважень у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Конституційний Суд України констатував, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 №2136-VIII.

Як було підкреслено вище, у пункті 2 резолютивної частини рішення № 7-р(ІІ)/2019 визначено, що положення частини 20 статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Отже, відповідні положення втратили чинність з 13.12.2019, а тому Закон №1697-VII з указаної дати не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Поряд з цим, суд акцентує увагу на тому, що підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Враховуючи відсутність нормативного акту, який би регулював порядок перерахунку раніше призначених пенсій працівникам прокуратури, суд з урахуванням частини 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України дійшов висновку про можливість застосування до спірних правовідносин Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, яким встановлено, що з метою перерахунку призначеної пенсії до Управління пенсійного фонду подається заява встановленого зразка.

Згідно з частиною 1, 2 статті 81 Закону №1697-VII заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок.

Разом з цим, відповідно до другого речення абзацу третього пункту 3 розділу ІІ «Прикінцевих і перехідних положень» Закону №113-ІХ передбачалося, що за прокурорами та керівниками регіональних, місцевих та військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури. На зазначений період оплата праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури.

Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 13.09.2023 №8-р(ІІ)/2023 у справі за конституційними скаргами щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу третього пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 9 вересня 2019 року №113-ІХ (щодо винагороди прокурора як гарантії його незалежності)» визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), друге речення абзацу третього пункту 3 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року №113-ІХ.

У цьому Рішенні Конституційний Суд України, відповідаючи на порушені заявниками питання, з покликанням, з-поміж іншого, на свої рішення від 26 березня 2020 року №6-р/2020, від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019, від 1 березня 2023 року №1-р(II)/2023 виснував, що врегулювання законом, а не підзаконним актом питань матеріального, соціального, пенсійного забезпечення прокурорів становить гарантію забезпечення їх незалежності, унеможливлює втручання органів виконавчої влади в діяльність прокуратури, що інакше призведе до недодержання принципу поділу влади.

Конституційний Суд України зазначив також, що наділення Кабінету Міністрів України повноваженням урегульовувати питання винагороди прокурорів не можна визнати таким, що відповідає конституційній вимозі щодо здійснення органами державної влади своїх повноважень у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

З огляду на ці міркування Конституційний Суд України дійшов висновку, що друге речення абзацу третього пункту 3 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону №113-IX є таким, що суперечить статті 6 Конституції України в поєднанні з частиною другою статті 131-1 Конституції України.

Крім того, визначення розміру окладу на зазначений період відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури, у спірний період, визнано неконституційним.

Як було встановлено судом, 05.02.2025 Закарпатською обласною прокуратурою відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.09.2023 №8-р(II)/2023 позивачу видано довідку 21 №8-вих.2025 від 05.02.2025 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) за нормами, чинними на 01.01.2022 року за відповідною (прирівняною) посадою Керівника окружної прокуратури.

Вказана довідка була надана позивачем до пенсійного органу для здійснення перерахунку пенсії.

Таким чином, виходячи з положень рішення № 7-р(ІІ)/2019, суд дійшов висновку, що із дня набрання чинності цього рішення Конституційного Суду України у позивача виникло право на перерахунок пенсії та ним дотримано вимоги щодо реалізації такого права, а саме: отримано довідку про розмір заробітної плати та надано її до пенсійного органу із відповідною заявою про проведення перерахунку пенсії.

Згідно з частинами другою, третьою та четвертою статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII пенсія призначається в розмірі 60% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат на 60. Коригування зазначених виплат проводиться із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу та надбавок до нього. Посадовий оклад, надбавки за вислугу років під час призначення пенсії враховуються в розмірах за останньою займаною посадою прокурора, встановлених на момент виникнення права на перерахунок пенсії за вислугу років.

Положеннями частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Відтак при перерахунку пенсії повинні враховуватися складові заробітної плати позивача за посадою, з якої позивачу призначено пенсію.

На користь такого висновку свідчить також норма, викладена у третьому реченні частини четвертої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, згідно з якою посадовий оклад, надбавки за вислугу років під час призначення пенсії враховуються в розмірах за останньою займаною посадою прокурора, встановлених на момент виникнення права на перерахунок пенсії за вислугу років.

Суд зауважує, що органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування та перерахунок на підставі наданих їм відповідними органами довідок про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), а розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових заробітної плати (грошового забезпечення), зазначених у довідках.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що довідка від 25.02.2025 року №8-вих.2025, видана позивачу для перерахунку його пенсії, не була оскаржена, не визнана недійсною, пенсійний орган не надав спростування її недійсності або нечинності , а відтак у суду відсутні підстави не брати її до уваги.

Своєю чергою, відповідачем 2, при прийнятті оскаржуваного рішення було зазначено, що для врахування довідки №8-вих.2025 відсутні правові підстави, оскільки не зазначено номер рішення Конституційного Суду України, таким чином поставлено під сумнів надану йому позивачем довідку від 25.02.2025 року №8-вих.2025. Однак, суд вважає таку відмову безпідставною, оскільки відповідачем 2 не наведено достатніх аргументів як недостовірності даної довідки. До того ж, відповідач 2 мав можливість ініціювати проведення перевірки обґрунтованості видачі довідки від 25.02.2025 року №8-вих.2025, проте така перевірка відповідачем 2, не проводилася, що може стверджувати про відсутність у відповідача будь-яких сумнівів з цього приводу.

Положеннями частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, відмовивши у здійсненні перерахунку пенсії позивачу на підставі довідки від 25.02.2025 року №8-вих.2025, виданої Закарпатською обласною прокуратурою, діяло поза межами повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача 2 про відмову здійснити перерахунок пенсії підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині перерахунку та виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром, суд зазначає наступне.

Обмеження виплати пенсії максимальним її розміром вперше було встановлено Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (Закон №3668-VI), який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, та прийнятий з метою визначення заходів подальшого реформування пенсійної системи та збалансування солідарної системи пенсійного страхування.

За змістом частини першої статті 2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Цим Законом було внесено зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції.

За приписами абзацу першого пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.

На думку суду, положення пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону №3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.

Закон №1789-ХІІ втратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом №1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Враховуючи наведене, з моменту набрання чинності Законом №1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду при розгляді справи №580/5962/20 у постанові від 21 грудня 2021 року відступив від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 04 березня 2021 року у справі №589/3997/16-а у подібних правовідносинах та сформував правовий висновок, відповідно до якого пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом №3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ, а з 14 жовтня 2014 року - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII.

Таким чином, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Суд зазначає, що під час винесення відповідачем-2 протиправного рішення, останнім не вирішувалось питання обмеження пенсії позивача максимальним розміром. Відповідач 2 заперечував саме право позивача на перерахунок пенсії по новій довідці, що в свою чергу свідчить про передчасність даної позовної вимоги.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що судовому захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси особи, а отже позовні вимоги у зазначеній частині задоволенню не підлягають з причин їх передчасності.

Положеннями частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до підпунктів 4, 10 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку що спірне рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відмову у перерахунку пенсії належить скасувати, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , пенсії за вислугу років на підставі довідки Закарпатської обласної прокуратури від 25.02.2025 року 21 №8-вих.2025, з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Позивачем під час розгляду справи надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не були спростовані відповідачем.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, доказів понесення відповідачем судових витрат матеріали справи не містять, розподіл судових витрат не здійснюється.

Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1211,20 грн.

Таким чином, за результатами розгляду справи на користь позивача належить стягнути понесені ним витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, яким безпосередньо приймалося оскаржуване рішення..

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 83А, м. Чернігів, Чернігівська область, 14005) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області від 20.02.2025 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 пенсії відповідно до довідки Закарпатської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії за №8-вих.2025 від 05.02.2025.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років на підставі довідки Закарпатської обласної прокуратури від 25.02.2025 року №8-вих.2025, з урахуванням виплачених сум.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3,м. Слов`янськ, Краматорський р-н, Донецька обл., 84122) судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

6. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЗ.Б.Плеханова