Справа № 160/33338/24
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (відповідач-1). Військової частини НОМЕР_2 (відповідач-2) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 16.05.2024 по 19.06.2024 року, з урахуванням фактично виплачених сум;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 16.05.2024 по 19.06.2024 року, з урахуванням фактично виплачених сум.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проходження військової служби ОСОБА_1 09.03.2024 року отримав бойове поранення під час захисту Батьківщини. Відповідно до Довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від № 975 від 27.03.2024 року: Вибухова травма 09.03.2024 року одержав акубаротравму без перфорації б.п., закрита черепно мозкова травма, струс головного мозку, вогнепальні осколкові поранення стегна, гостра реакція на стрес, забійні садна правої гомілки. У зв`язку з отримання бойового поранення (09.03.2024 року) ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні. Відповідно до Виписки № 3243/24 перебував на стаціонарному лікуванні з 10.03.2024 по 05.04.2024 року. Відповідно до Виписки №1768, перебував на стаціонарному лікуванні з 16.05.2024 по 19.06.2024 року. У періоди стаціонарного лікування з 16.05.2024 по 19.06.2024 року, ОСОБА_1 не здійснювали виплату додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 25.02.022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Відтак, у зв`язку з отриманням бойового поранення пов`язаного із захистом Батьківщини, Позивач набув право на отримання додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100 000 грн., відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 р., пропорційно періодам стаціонарного лікування. До відповіді військової частини, отриману на адвокатський запит, було долучено довідку про доходи, відповідно до якої встановлено, що позивачу за період з 16.05.2024 по 19.06.2024 року не було нараховано збільшену додаткову грошову винагороду відповідно до постанови КМУ від 25.02.022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 23.12.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
10.03.2025 року від Військової частини НОМЕР_2 надійшла заява про заміну відповідача.
За приписами ч. 6 ст. 48 КАС України після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.
Від Військової частини НОМЕР_2 надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що з довідки про доходи солдата ОСОБА_2 встановлено, що за період з 10.03 по 06.04.2024 року, на підставі наданих медичних документів та довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), йому було нараховано та виплачено додаткову винагороду, збільшену до 100000 гривень. В подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2024 № 100 (по стройовій частині) солдат ОСОБА_3 вважався таким, що вибув на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення ступеня придатності до проходження військової служби в лавах ЗС України до військової частини НОМЕР_4 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.04.2024 № 104 (по стройовій частині) солдат ОСОБА_3 вважався таким, що прибув з військової частини НОМЕР_4 . За результатами проходження медичного огляду військово-лікарською комісією солдат ОСОБА_3 довідку ВЛК не надав, а відповідно і не підтвердив необхідність в подальшому лікуванні. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.04.2024 № 110 (по стройовій частині) солдат ОСОБА_3 вважався таким, що вибув у частину щорічної відпустки. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.05.2024 № 126 (по стройовій частині) солдат ОСОБА_3 вважався таким, що прибув з частини щорічної відпустки. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.05.2024 № 133 (по стройовій частині) солдат ОСОБА_3 вважався таким, що вибув на стаціонарне лікування до військової частини НОМЕР_5 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.05.2024 № 134 (по стройовій частині) солдат ОСОБА_3 вважався таким, що прибув з військової частини НОМЕР_5 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.05.2024 № 138 (по стройовій частині) солдат ОСОБА_3 вважався таким, що вибув на стаціонарне лікування до військової частини НОМЕР_5 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.05.2024 № 140 (по стройовій частині) солдат ОСОБА_3 вважався таким, що прибув з військової частини НОМЕР_5 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2024 № 144 (по стройовій частині) солдат ОСОБА_3 вважався таким, що з 21.05.2024 вибув із військової частини до комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний центр ментального здоров`я» (підстава: направлення №592 від 16.05.2024; рапорт солдата ОСОБА_4 , вх. №2500 від 18.05.2024). Згідно, наданої до суду, виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1768 солдат ОСОБА_3 надійшов у стаціонар 22.05.2024. Однак, з незрозумілих підстав ОСОБА_3 у своїй позовній заяві просить про нарахування та виплату йому додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, починаючи з 16.05.2024. Окрім того з медичної карти стаціонарного хворого № 1768 встановлено, що солдат ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом (основним захворюванням) посткомоційний синдром, астено-невротичний синдром. Додатково зазначаємо, що солдат ОСОБА_3 був включений до списків осіб котрі спрямовуються для реабілітації до комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний центр ментального здоров`я» та вищевказане направлення до медичного закладу свідчить про те, що солдат ОСОБА_3 перебував саме на реабілітації, а не здійснював лікування травми (поранення, контузії, каліцтва) пов`язане із захистом Батьківщини. Солдатом ОСОБА_5 помилково ототожнюється поняття «перебування на реабілітації» та «лікування травми (поранення, контузії, каліцтва) пов`язане із захистом Батьківщини». Тобто фактичною підставою для включення військовослужбовця до наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень є не будь-яке перебування на стаціонарному лікуванні, а саме лікування травми (поранення, контузії, каліцтва), про що складається довідка за визначеною формою. Однак, як підтверджується наданими до позовної заяви матеріалами, солдат ОСОБА_3 21.05.2024 був спрямований на реабілітацію до комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний центр ментального здоров`я», відповідно подій які передували направленню та оформлення військовою частиною НОМЕР_1 довідки за формою, яку визначено додатком 5 до Положення №402, солдату ОСОБА_6 не видавалася. Зважаючи на викладене, у військової частини НОМЕР_1 не настали фактичні та правові підстави, визначені пунктом 12 розділу XXXIV Порядку №260, для включення солдата ОСОБА_2 до наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з стаціонарним лікуванням.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За правилами частини 6 статті 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Першим днем для прийняття рішення по даній справі є 11.05.2025 припадає на вихідний день (субота), а також перебування судді у навчальній відпустці, у зв`язку з чим, дане рішення прийнято першим робочим днем - 26.05.2025р.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Згідно копії військової квитка серії НОМЕР_6 від 24.07.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Згідно Витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 25.07.2023 №6, солдата ОСОБА_1 призначено на посаду кулеметник 2 піхотного відділення 2 піхотного взводу 3 піхотної роти ВЧ НОМЕР_1 , ВОС-101627А.
Згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 27.03.2024 №975 видану ВЧ НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.03.2024 року одержав вибухова травма (09.03.2024 року), акубаротравму без перфорації б.п., закрита черепно мозкова травма, струс головного мозку, вогнепальні осколкові поранення стегна, гостра реакція на стрес, забійні садна правої гомілки. За обставин: під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини в районі н.п. Бердичі, мінометний обстріл позиції «Горіх». Під час отримання поранення перебував в засобах індивідуального захисту бронежилет та каска. В тверезому стані.
Внаслідок отриманої травми, був евакуйований та госпіталізований, що підтверджується копією довідки форми 100.
Згідно Витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.03.2024 №70, солдата ОСОБА_1 направлено у шпиталь після отримання поранення при виконанні бойового завдання.
Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3243/24 Центру №16 КП "ДБКЛПД" ДОР", ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 10.03.2024 по 05.04.2024. Діагноз: гострий поліморфний психотичний розлад без симптомів шизофренії, асоційований гострим стресом.
Згідно Витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.04.2024 №97, вважати такими, що прибули в район бойових дій і приступили до виконання службових обов`язків та бойових завдань ... п.3.4 з КП "Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психологічної допомоги" ДОР: солдата ОСОБА_1 та зараховано на котлове забезпечення з 07.04.2024р.
Згідно Витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.04.2024 №100, згідно направлення начальника медичної служби - начальника медичного пункту до ВЧ НОМЕР_4 , солдата ОСОБА_1 направлено на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення ступеня придатності до проходження військової служби в лавах ЗС України.
Згідно Витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.04.2024 №104, вважати такими, що прибули в район бойових дій і приступили до виконання службових обов`язків та бойових завдань ... п.2.4 з ВЧ НОМЕР_4 : солдат ОСОБА_1 та зараховано на котлове забезпечення з 14.04.2024р.
Згідно Витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.04.2024 №110 вважати такими, що вибули п.7.1 у щорічну відпустку: солдат ОСОБА_1 на 15 днів з 19.04.2024 по 03.05.2024.
Згідно Витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.05.2024 №126, вважати такими, що прибули в район бойових дій і приступили до виконання службових обов`язків та бойових завдань ... п.3.4 з частини щорічної відпустки: солдат ОСОБА_1 та зараховано на котлове забезпечення з 04.05.2024р.
Згідно Витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.05.2024 №133, вважати такими що вибули згідно направлення начальника медичної служби - начальника медичного пункту ВЧ НОМЕР_5 солдата ОСОБА_1 на стаціонарне лікування.
Згідно Витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.05.2024 №134, вважати такими, що прибули в район бойових дій і приступили до виконання службових обов`язків та бойових завдань ... п.10.5 з ВЧ НОМЕР_5 : солдат ОСОБА_1 та зараховано на котлове забезпечення з 12.05.2024р.
Згідно Витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.05.2024 №138, вважати такими що вибули згідно направлення начальника медичної служби - начальника медичного пункту ВЧ НОМЕР_5 солдата ОСОБА_1 на медичну консультацію.
16.05.2024 року ВЧ НОМЕР_1 видано ОСОБА_1 направлення на стаціонарне лікування №592 у КНП КОР "Київський обласний центр ментального здоров`я" з діагнозом: реабілітація.
Згідно Витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.05.2024 №140, вважати такими, що прибули в район бойових дій і приступили до виконання службових обов`язків та бойових завдань ... п.1.4 з ВЧ НОМЕР_5 : солдат ОСОБА_1 та зараховано на котлове забезпечення з 18.05.2024р.
18.05.2024 року ОСОБА_1 подано рапорт про отримання дозволу на виїзд з тимчасового місця дислокації для проходження лікування у КНП КОР "Київський обласний центр ментального здоров`я" за направленням від 16.05.2024 №592.
Згідно Витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.05.2024 №144, вважати такими що вибули згідно направлення начальника медичної служби - начальника медичного пункту до КНП КОР "Київський обласний центр ментального здоров`я" солдата ОСОБА_1 на стаціонарне лікування.
Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1768 КНП КОР "Київський обласний центр ментального здоров`я", ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 22.05.2024 (надходження) по 19.06.2024. Направлення 16.05.2024. Діагноз: посткомоційний синдром, астено-невротичний синдром. Супутні: міопія високого ступеня ІХС, аортосклероз, пароксизмальна тахікардія, хронічний гастрит, 09.03.2024 ЗЧМТ, струс мозку, цефалгічний синдром, хронічна вертеброгенна тораколюбалгія, больовий синдром.
Згідно Витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.06.2024 №176, вважати такими, що прибули в район бойових дій і приступили до виконання службових обов`язків та бойових завдань ... п.4.2 з КНП КОР "Київський обласний центр ментального здоров`я": солдат ОСОБА_1 та зараховано на котлове забезпечення з 23.06.2024р.
25.09.2025 року представник позивача звернувся до ВЧ НОМЕР_1 із заявою про нарахування та виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 збільшеному до 100 тис. грн. розмірі згідно постанови КМУ №167 від 28.02.2022 пропорційно періодам перебування на стаціонарному лікуванні з 10.03.2024 по 05.04.2024, з 16.05.2024 по 22.05.2024.
Листом від 11.10.2024 року ВЧ НОМЕР_1 розглянуто адвокатський запит представника позивача та повідомлено, що стосовно періодів виплати додаткової грошової допомоги з 01.03.2024 - 09.03.2024 згідно рапорту ТВО командира 3 піхотної роти ВЧ НОМЕР_1 від 04.04.2024 №1632 та довідки від ВЧ НОМЕР_7 №3198 було нараховано за перебування на позиції. З 10.03.2024 - 31.03.2024 згідно довідки про обставини травми від 27.03.2024 №975 було нараховано за поранення. З 01.04.2024 - 04.04.2024 згідно рапорту ТВО командира 3 піхотної роти ВЧ НОМЕР_1 від 03.05.2024 №2261 та довідки про обставини отримання поранення від 27.03.2024 №975 було нараховано за поранення. З 03.05.2024 - 09.05.2024, 11.05.2024 - 14.05.2024 та 17.05.2024 - 20.05.2024 було нараховано додаткову винагороду за дані періоди.
Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо нарахування додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 16.05.2024 по 19.06.2024 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини другої статті 1-2 Закону № 2011, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з частиною четвертою статті 9 Закону № 2011, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Абзацем 4 пункту 1 Постанови № 168 (в редакції до 19.07.2022) встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Відповідно до абзацу 4 пункту 1 Постанови № 168 (в редакції після 19.07.2022) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Відповідно до абзацу 4 пункту 1-2 Постанови №168 (в редакції постанови КМУ від 24.01.2025 №77) Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Тобто даними змінами здійснено уточнення перебування на стаціонарному лікуванні, а саме такі що отримують медичну допомога та/або реабілітаційну допомогу.
З аналізу наведених норм Постанови № 168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 грн. винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:
пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;
факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Суд зазначає, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.
Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.
Суд звертає увагу, що пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини встановлюється довідкою про обставини поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402. У свою чергу, належним доказом перебування на стаціонарному лікуванні є виписка із медичної карти стаціонарного хворого, видана медичною установою, у якій військовослужбовець перебував на лікуванні (форма №027/о), а необхідність перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення підтверджується постановою військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, яка оформлюється у формі довідки.
Як слідує з наявних матеріалів справи всі Виписки видані медичними установами за формою №027/о та зазначають про перебування позивача на стаціонарному лікуванні.
Суд враховує, що сам по собі факт перебування в реабілітаційному відділенні та проходження реабілітації під час стаціонарного лікування наслідків отриманого поранення (контузії, травми, каліцтва), не можуть бути підставою для позбавлення військовослужбовця права на отримання збільшеної до 100000 грн. додаткової винагороди.
Як встановлено судом, 16.05.2024 року ВЧ НОМЕР_1 видано ОСОБА_1 направлення на стаціонарне лікування №592 у КНП КОР "Київський обласний центр ментального здоров`я" з діагнозом: реабілітація.
Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1768 КНП КОР "Київський обласний центр ментального здоров`я", ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 22.05.2024 (надходження) по 19.06.2024. Направлення 16.05.2024. Діагноз: посткомоційний синдром, астено-невротичний синдром. Супутні: міопія високого ступеня ІХС, аортосклероз, пароксизмальна тахікардія, хронічний гастрит, 09.03.2024 ЗЧМТ, струс мозку, цефалгічний синдром, хронічна вертеброгенна тораколюбалгія, больовий синдром.
Тобто позивач перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом (основним захворюванням) посткомоційний синдром, астено-невротичний синдром.
У наданій позивачем виписці із медичної карти №1768 відсутнє зазначення, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні із діагнозом пов`язаним з наслідками отриманого 09.03.2024р. поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаним із захистом Батьківщини. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні.
З огляду на зазначене, суд вважає, що в даному випадку у відповідача відсутні підстави для нарахування позивачу додаткової винагороди, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, за період з 22.05.2024 по 19.06.2024.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За вказаних обставин суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 , АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ), Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправно та зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова