Справа № 160/31669/24
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2025-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2024 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , РНОКП НОМЕР_1 , відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням спірного періоду з 01.03.2021 по 31.12.2021.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він має понад 15 років підземного стажу. 26 серпня 2024 р. він подав заяву про перерахунок пенсії до ГУ ПФУ в Луганській області; через принцип екстериторіальності її розглянуло ГУ ПФУ у Львівській області і 02 вересня 2024 р. відмовило через відсутність необхідного пільгового стажу. 25 жовтня 2024 р. позивач звернувся повторно, заяву розглянуло ГУ ПФУ у Вінницькій області й 31 жовтня 2024 р. знову відмовило, вважаючи, що за 01.0331.12.2021 немає підтверджень пільгової роботи. Позивач вказує, що трудова книжка та форма РС-право підтверджують цей період, а у 2022 р. той самий стаж уже був визнаний підземним при попередньому перерахунку. Вважаючи такі рішення протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2024 р. вказана позовна заява була залишена без руху та встановлено позивачу строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, шляхом надання оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн.
На виконання ухвали суду від 03.12.2024 р., позивачем 06.12.2024 р. усунуто означені недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
30 грудня 2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшов відзив, в якому він заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що позивачу автоматично проведено перерахунок пенсії з 01.04.2023, а наступний можливий не раніше ніж через два роки, оскільки він не набув 24 місяців страхового стажу після останнього перерахунку. Також довідку, надану позивачем, визнано недійсною через невідповідність вимогам. На цій підставі відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
06 січня 2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшов відзив, в якому він заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що позивач не має достатнього пільгового стажу для перерахунку пенсії відповідно до законодавства. Посилаючись на Конституцію України, закони про пенсійне страхування та відповідні постанови, Пенсійний фонд аргументує, що його рішення про відмову в перерахунку пенсії є законним. У зв`язку з цим Головне управління просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 р. в задоволенні клопотання ГУ ПФУ у Львівській області області про залучення співвідповідача у справі відмовлено.
10 січня 2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі.
16 січня 2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та докази, суд виходить із такого.
Судом встановлено, що 26.08.2024 р. позивач звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління ПФУ у Львівській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.
Рішенням Головного управління ПФУ у Львівській області від 02.09.2024 р. №51 позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії.

У вказаному рішенні зазначено, що якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього якщо для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за ного заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попереднього перерахунку) пенсії. За матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_1 було проведено масовий перерахунок по стажу з 01.04.2023 року без додаткового звернення з урахуванням страхового стажу по 31.12.2021 року. При умовному перерахунку заявник після 31.12.2021 набув лише 7 місяців страхового стажу. Одночасно зазначаємо, що довідку № 702 від 26.08.2024 не можна взяти до розрахунку пенсії, оскільки вона не відповідає Додатку № 5 до Порядку трудової книжки або відсутність записів в ній (вищезазначену довідку завірено лише двома підписами).

Судом встановлено, що 25.10.2024 р. позивач звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління ПФУ у Вінницькій області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.

Рішенням Головного управління ПФУ у Вінницькій області від 31.10.2024 р. №51 позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії.

У вказаному рішенні зазначено, що пільговий стаж заявника станом на 30.06.2024 становить 14 років 5 місяців 2 дні. До пільгового стажу не зараховано період з 01 березня 2021 року по 31.12.2021 рік. Оскільки довідки про підтвердження пільгового характеру з Відокремленного підрозділу шахти "Гірська "Державного підприємства "Первомайськвугілля" в справі відсутні. Відповідно до пункту 20 Постанови № 637 Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Вирішуючи заявлений спір, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо позовних вимог про зарахування до пільгового стажу періоду з 01.03.2021 по 31.12.2021 суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У ч. 4 ст. 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV законодавець визначив, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV.

За приписами ч.ч.1-3 ст. 44 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

В даний час пільговий стаж роботи обчислюється з урахуванням Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі Порядок № 383). Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Також слід зазначити, що Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затверджений Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Згідно з пунктом 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

Як встановлено судом, позивач не погоджується з тим, що він у 2022 році звертався із заявою про перерахунок пенсії на підставі ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», і вказаний період 01.03.2021р. по 31.12.2021 р. був віднесений до пільгового.

Однак, після прийняття рішення Головного управління ПФУ у Львівській області від 02.09.2024 р. №51 позивачу надано оновлену довідку форми РС-Право згідно з яким вказаний період вже не включено до пільгового стажу.

Суд зазначає, що відповідно до п. 10 Порядку № 383 та п. 20 Порядку № 637 зарахування роботи за Списком № 1 можливе лише за наявності належного запису в трудовій книжці та, за наявності, уточнюючої довідки підприємства, що підтверджує пільгові умови праці.

У матеріалах справи відсутній будь-який запис у трудовій книжці позивача за спірний період, також і відсутня уточнююча довідка, яка може підтвердити характер виконуваної роботи.

Той факт, що при перерахунку у 2022 році спірний період був тимчасово зарахований, не позбавляє Пенсійний фонд права надалі перевірити достовірність документів і відмовити у зарахуванні, якщо підтвердження виявилися неналежними або відсутніми.

Зокрема, визначальним для зарахування певного періоду до пільгового стажу є наявність відповідних документів.

Отже, аргумент позивача що раніше цей період було враховано до пільгового стажу а згодом ні, є безпідставним, оскільки рішення 02.09.2024 та 31.10.2024 є останніми індивідуальним актом і ґрунтуються на актуальному стані документів.

Таким чином, період з 01.03.2021 по 31.12.2021 не може бути зарахований до пільгового стажу.

Щодо позовної вимоги про здійснення перерахунку пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», суд зазначає таке.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці) така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Як встановлено судом на підставі наявних документів у матеріалах справи, у позивача відсутній необхідний пільговий стаж у 15 років.

Таким чином, позовна вимога про перерахунок пенсії з урахуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відсутність підстав для задоволення позову.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні позову судовий збір не підлягає розподілу.

Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд,

вирішив:

У позові ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул.Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул.Зодчих, 22, м.Вінниця, 21005, ) про визнання дій протиправними та скасування рішень відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко