Справа № 380/2778/25
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/2778/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову відповідача від 03.02.2025 року ВП №71853796 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Ухвалою судді від 27.02.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Посилається на те, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.02.2023 року у справі №380/54/23, яке набрало законної сили 28.03.2023 року, є виконаним у повному обсязі. Зазначила, що з 01.01.2016 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 79% грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум; з 01.05.2023 року загальний розмір пенсійної виплати становить 13344,28 грн; крім того, доплата пенсії, обчислена на виконання судового рішення за період з 01.01.2016 року по 30.04.2023 року, становить 28583,90 грн та буде виплачена після виділення додаткових кошів з Державного бюджету України. Втім, незважаючи на це, 03.02.2025 року відповідач виніс постанову про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн з підстав невиконання рішення суду зобов`язального характеру. За таких обставин, вважає, що спірна постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Просить позов задовольнити повністю.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що винесення оскаржуваної постанови відбувалося в межах виконавчого провадження ВП №71853796 з примусового виконання рішення суду в справі №380/54/23, що набрало законної сили. Зазначила, що до боржника (Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області) було доведено інформацію про наявність такого, однак вимог виконавчого документа останній не виконав. У зв`язку із цим, державним виконавцем 03.02.2025 року винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. Крім того, зазначила, що державним виконавцем вжито всіх передбачених законом заходів примусового виконання рішення про зобов`язання боржника до вчинення певних дій, однак такі заходи виявились безрезультатними, виконати рішення без участі боржника неможливо. За таких обставин, вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. Просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , жодних заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.02.2023 року у справі №380/54/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю. Зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2016 року перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 79% грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

04.04.2023 року Львівським окружним судом видано виконавчий лист №380/54/23 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії.

31.05.2023 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження ВП №71853796 з примусового виконання виконавчого листа №380/54/23 від 04.04.2023 року. Згідно п.2 постанови, боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

31.05.2023 року державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №71853796.

31.05.2023 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП №71853796.

25.07.2024 року державним виконавцем сформовано вимогу щодо примусового виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.02.2023 року у справі №380/54/23, яку направлено Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 16.08.2024 року повідомлено державного виконавця, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.02.2023 року у справі №380/54/23, яке набрало законної сили 28.03.2023 року, виконано. З 01.01.2016 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 79% грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум. Зазначено, що перерахунок пенсії, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 79% сум грошового забезпечення, здійснено за період з 01.01.2016 року по 30.11.2019 року, оскільки з 01.12.2019 року на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.06.2022 року у справі №380/4241/22 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об?єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» від 16.06.2021 року №1741 про розмір грошового забезпечення. У рішенні суду не визначено кінцевої дати періоду, за який слід здійснити перерахунок пенсії, виплата за рішеннями судів, якими зобов?язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, продовжується до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення суду, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача. Оскільки у рішенні суду не визначено кінцевої дати періоду, за який слід здійснити перерахунок пенсії, Головним управлінням проведено такий перерахунок до зміни умов пенсійного забезпечення, а саме до 30.11.2019 року. З 01.05.2023 року загальний розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 становить 13344,28 грн. Доплата пенсії по рішенню суду за період з 01.01.2016 року по 30.04.2023 року становить 28583,90 грн. Щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.02.2023 року у справі №380/54/23 в частині здійснення виплати доплати за період з 01.01.2016 року по 30.04.2023 року у сумі 28583,90 грн повідомлено, що відповідно до ст.8 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.23, п.п.20, 29 ч.1 ст.116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюється лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Таким чином, виплата коштів, нарахованих на виконання рішення суду, буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України. Станом на сьогодні в Головному управлінні проведено виплату заборгованості, яка виникла внаслідок виконання судових рішень, які набрали законної сили до 19.09.2020 року.

16.10.2024 року державним виконавцем сформовано вимогу щодо примусового виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.02.2023 року у справі №380/54/23, яку направлено Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 28.10.2024 року надано аналогічну за змістом відповідь, як у листі від 16.08.2024 року

03.02.2025 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про накладення штрафу ВП №71853796, згідно якої за невиконання без поважних причин рішення суду, що зобов`язує боржника виконати певні дії, накладено на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач не погоджується зі спірною постановою, оскільки така, на його думку, винесена з порушенням норм чинного законодавства, не у спосіб та не в порядку, які встановлені Законом України «Про виконавче провадження», а тому звернувся до суду з даним позовом.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ст.3 Закону №1404-VIII, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктами 1, 16, 22 ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII передбачено, що державний виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з ч.6 ст.26 Закону №1404-VIII, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.3 ст.63 Закону №1404-VІІІ, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст.75 Закону № 1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Системний аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до ст.75 Закону №1404-VIII.

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення. Водночас поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Суд встановив, що підставою для прийняття спірної постанови про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн є встановлення державним виконавцем станом на 03.02.2025 року факту невиконання виконавчого документа (виконавчого листа №380/54/23, виданого 04.04.2023 року) без поважних причин.

Згідно постанови про накладення штрафу ВП №71853796 від 03.02.2025 року, боржника (Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області) було зобов`язано здійснити з 01.01.2016 року перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 79% грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.02.2023 року у справі №380/54/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області надано розрахунок на доплату, з якого видно, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення 79% грошового забезпечення, проведено у період з 01.01.2016 року по 30.11.2019 року. Сума, яку належить доплатити позивачеві на виконання судового рішення, становить 28583,90 грн.

Обґрунтовуючи такі дії, позивач посилається на те, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.02.2023 року у справі №380/54/23 на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не покладено зобов`язань щодо перерахунку пенсії з 01.12.2019 року відповідно до довідки від 16.06.2021 року №1741, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 79% сум грошового забезпечення.

Даючи оцінку вказаному, суд зауважує, що рішенням у справі №380/54/23 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 у порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103).

Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 року у справі №826/12704/18 визнано протиправним та скасовано п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Тобто з 19.11.2019 року вказана норма Постанови №103 втратила чинність та не підлягала застосуванню.

З огляду на викладе, суд погоджується з твердженням позивача про те, що оскільки предметом розгляду у справі №380/54/23 не був перерахунок пенсії відповідно до довідки від 16.06.2021 року №1741 у розмірі 79% сум грошового забезпечення, тому підстав для такого перерахунку немає.

При цьому, суд враховує, що листами Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 15.08.2024 року та від 28.10.2024 року було повідомлено відповідача про виконання рішення у справі №380/54/23 і такі листи отримані останнім 19.08.2024 року та 29.10.2024 року відповідно.

Щодо виплати заборгованих на виконання рішення суду коштів, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.8 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Частинами 1, 2 ст.23, ст.116 Бюджетного кодексу України визначено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 року №1279 «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги», яка набрала чинності з 01.04.2021 року, впроваджено централізоване фінансування виплати пенсій.

Таким чином, фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення органом Пенсійного фонду України можливе за умови наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 24.01.2018 року у справі №405/3663/13-а, згідно яких невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, яке здійснюється Пенсійним фондом України (головним розпорядником бюджетних коштів), не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин. У такому випадку накладення штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

За таких обставин, суд вважає, що Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області виконало конкретні заходи, спрямовані на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду, які залежали від його волі.

Натомість, державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови належним чином не перевірила як факт виконання/невиконання судового рішення боржником на момент винесення спірної постанови, так і не дослідила поважності причин такого невиконання рішення суду в повному обсязі, тобто належним чином не скористалася законодавчо закріпленими повноваженнями.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, суд приходить висновку, що спірне рішення відповідача про накладення штрафу ВП №71853796 від 03.02.2025 року не відповідає критеріям, визначеним у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, адже прийняте не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та Законом України «Про виконавче провадження», та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а відтак порушує права та законні інтереси позивача.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу ВП №71853796 від 03.02.2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.