Справа № 380/5337/25
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2025-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 рокусправа № 380/5337/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Міжрегіональної науково-виробничої асоціації підприємства "Авіокон проект" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області про визнання протиправною і скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, -

встановив:

Міжрегіональна науково-виробнича асоціація підприємств "Авіокон проект" (далі позивач, МНВАП "Авіокон проект") звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 26.02.2025 № ПШ 110296 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що Інспектор Державної служби України з безпеки на транспорті відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області дійшов помилкового висновку, про те, що МНВАП "Авіокон проект" є автомобільним перевізником, внаслідок чого було видано акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Відповідно до накладної від 28.01.2025 № 126, побутові матеріали, які перебувають у власності МНВАП "Авіокон проект", перевозились працівником на належному МНВАП "Авіокон проект" автомобілі, виключно для власних потреб. Тому ніякого договору перевезення МНВАП "Авіокон проект" сама з собою укласти фізично не мала змоги. Наданою інспектору накладною на внутрішнє переміщення товару підтверджується наявність документа на вантаж, що перевезено відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», тому щодо МНВАП "Авіокон проект" протиправно винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 26.02.2025 № ПШ 110296 у зв`язку із відсутністю ТТН.

Ухвалою від 24.03.2025 суддя відкрила спрощене провадження в адміністративній справі, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву від 04.04.2025 (вх. № 28757ел), у якому зазначає, що в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ. Разом з цим згідно з висновком Верховного Суду, вантажні перевезення для власних потреб - це здійснення такого перевезення фізичною особою за власний рахунок та без використання праці найманих робітників. Окрім цього Верховний Суд вказує, що наявність власних потреб є опцією виключно фізичної особи. Під час проведення рейдової перевірки позивачем здійснювалось перевезення вантажу на транспортному засобі, який йому належить, в межах виконання позивачем господарської діяльності з метою одержання прибутку та використовувалась наймана праця водія. Просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач подав відповідь на відзив від 10.04.2025 (вх. № 30236), у якій зазначає, що МНВАП "АВІОКОН ПРОЕКТ" не провадить діяльність саме у сфері автомобільного транспорту з наданням послуг по перевезенню вантажу та не укладала договір сама з собою чи з будь-ким іще про перевезення вантажу. Отже підстави вважати, підприємство здійснювало перевезення в рамках договірних правовідносин, відсутні. Вказує, що у водія був відсутній обов`язок мати і пред`являти інспектору ТТН.

Представник відповідача подав заперечення від 16.04.2025 (вх. № 31897).

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відділ державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті 28.01.2025, відповідно до направлення на перевірку від 24.01.2025 № 000589 провів перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, а саме перевірку транспортного засобу MAN, номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , за результатами якої склав акт від 28.01.2025 № 091371.

Водій транспортного засобу ОСОБА_1 , надав для перевірки посадовим особам Укртрансбезпеки:

- посвідчення водія № НОМЕР_3 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки серії НОМЕР_2 ;

- накладну від 28.01.2025 № 126.

Під час перевірки виявлено порушення cт. 48, 34 Закону України Про автомобільний транспорт. При перевезенні вантажу (матеріали побутові) перевізник не забезпечив водія документами, а саме відсутня товарно-транспортна накладна або інший документ передбачений законодавством, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України Про автомобільний транспорт абзац 3 ч. 1 перевезення вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів згідно з ст. 48 вказаного закону.

Водій з актом ознайомлений. Водій акт підписав.

Повідомлення про розгляд адміністративної справи, яке зареєстроване у електронній системі документообігу Державної служби України з безпеки на транспорті від 06.02.2025 № 12576/33/24-24 направлене на адресу позивача.

Позивач скерував відповідачу пояснення від 24.02.2025.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 26.02.2025 в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області прийняв постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 110296, якою до МНВАП "Авіокон проект" застосовано відповідальність, передбачену абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт у вигляді адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Не погоджуючись із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу та вважаючи її протиправною, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті (Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103)

Відповідно до підпункту 15, 27 пункту 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, передбачена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон України № 2344-ІІІ).

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затв. постановою КМ України № 1567 від 08.11.2006.

Згідно з п. 3 зазначеного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344-III) передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

З аналізу положень статті 48 Закону № 2344-III вбачається, що перелік документів визначений зазначеною нормою для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не є вичерпним.

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за відсутність на момент перевірки перевезень, зокрема, вантажів документів, перелік яких визначений статтею 48 цього Закону в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Абзацом 1 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-IIІ визначено, що суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт - є автомобільний перевізник.

Згідно з статтею 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Зі змісту наведених норм вбачається, що відповідальність у цьому випадку несуть фізичні чи юридичні особи, які безпосередньо здійснюють, у тому числі, за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами.

Перевезення на комерційній основі означають надання послуг, а перевезення за власний кошт - перевезення для власних потреб.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Приписами розділу І Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363 (далі - Правила № 363) визначено, що:

- перевізник - фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами;

- товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

- транспортна послуга - перевезення вантажів та комплекс допоміжних операцій, що пов`язані з доставкою вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до пункту 11.1 зазначених Правил № 363, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7до цих Правил.

Суд зазначає, що відсутність такого документа під час перевірки уповноваженим органом є підставою для притягнення перевізника до відповідальності, установленої абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-III. Виключенням з цього правила є лише випадки, якщо перевезення здійснюється фізичною особою за рахунок власних коштів та для власних потреб.

Отже, законодавець окреслив межі, за яких настає відповідальність, установлена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III. Тому, саме у випадку відсутності товарно-транспортної накладної у паперовій та/або електронній формі або її обов`язкових реквізитів, для перевізника настають наслідки, передбачені цією нормою, у вигляді застосування адміністративно-господарського штрафу. Водночас, зміст та форма товарно-транспортної накладної повинні відповідати вимогам, установленим Законом №2344-III та Правилами перевезень вантажів, і дотримання цих умов є обов`язком перевізника, невиконання якого є підставою для застосування до нього відповідних заходів реагування.

Як на підставу протиправності оскарженої постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу позивач зазначає, що під час рейдової перевірки транспортний засіб використовувався у власних потребах.

Суд наголошує, що обов`язковість оформлення ТТН прямо визначена Законом України "Про автомобільний транспорт" (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб).

У свою чергу, п. 1.3 Інструкції № 385, визначено, що ця інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі). Однак, вказаною нормою не визначено поняття власні потреби перевізника.

При цьому, п. 1.4 Положення № 340 регламентовано, що це положення не поширюється на перевезення пасажирів чи/та вантажів, які здійснюються фізичними особами за власний рахунок для власних потреб без використання праці найманих водіїв.

Отже, з наведених вище правових норм висновується, що, зокрема, вантажні перевезення для власних потреб - це здійснення такого перевезення фізичною особою за власний рахунок та без використання праці найманих робітників.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань МНВАП "Авіокон проект" зареєстроване як юридична особа; види діяльності згідно КВЕД є 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний); 43.21 Електромонтажні роботи; 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівлі; 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна; 74.90 Інша професійна, наукова та технічна.

Згідно з розпорядженням від 28.01.2025 «Щодо перевезення побутових матеріалів для потреб МНВАП "Авіокон проект" з метою забезпечення господарської діяльності МНВАП "Авіокон проект", ефективного використання власного транспорту та своєчасного перевезення побутових матеріалів для внутрішніх потреб, доручено:

- здійснити транспортним засобом MAN д.з. НОМЕР_4 перевезення із складу МНВАП "Авіокон проект" за адресою: м. Львів, вул. Сочинського, 7 до будівельного майданчика за адресою: міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Шегині» Львівська область, Яворівський р-н, с. Шегині, вул. Дружби, 201 побутових матеріалів згідно з накладною № 126 від 28.01.2025;

- відповідальним за організацію перевезення призначити водія ОСОБА_1 , який здійснюватиме контроль за маршрутом, кількістю перевезених матеріалів та технічним станом транспортного засобу.

Суд наголошує, що під час спірної перевірки позивач здійснював перевезення побутових матеріалів (септик, люки, ящики, труби), тобто матеріалу, який використовується позивачем у господарській діяльності; авто, яке перевірялось під час перевірки (MAN, номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 ) перебуває у власності позивача, а водій, який здійснював перевезення - є найманим працівником позивача.

Враховуючи, що позивач є юридичною особою, здійснює господарську діяльність задля отримання прибутку, його покликання про здійснення перевезення для власних потреб є безпідставним. Наявність власних потреб може бути у фізичної особи.

Окрім того, під час перевезення МНВАП "Авіокон проект" був задіяний найманий працівник - ОСОБА_1 .

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31 липня 2024 року у справі № 440/5873/23.

Отож, під час проведення перевірки водій підприємства, порушуючи вимоги статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", не надав належним чином оформлену ТТН, а тому висновок відповідача, що перевезення вантажу у спірному випадку здійснювалося за відсутності на момент перевірки ТТН є правильним.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що штраф до позивача застосовано правомірно, а отже оскаржена постанова не підлягає скасуванню.

Як наслідок, аргумент позивача щодо невчасного його повідомлення про час та місце розгляду згаданої справи спростовується наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування наявності в діях позивача ознак неправомірності, а відтак і правомірності вчинених ним дій та прийняття оскарженого рішення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо судового збору, то такий на підставі статті 139 КАС України покладається на позивача.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. У задоволенні позову Міжрегіональної науково-виробничої асоціації підприємства "Авіокон проект" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області про визнання протиправною і скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу - відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 23.05.2025.

Суддя Кедик М.В.