Справа № 380/4569/25
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 рокусправа № 380/4569/25
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження питання про прийняття заяви позивачки а про збільшення позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дій та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дій Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у ВП №61293359, 772625305 та скасування постанови від 19.02.2025 про відкриття ВП №77262535.

Аргументи позивачки зводяться до того, що станом на дату накладення штрафу (постанова ВП №61293359 від 04.03.2020) вона добровільно виконала рішення суду в господарській справі, а орган ДВС протиправно не встановив цю обставину, тому відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання штрафу є протиправним.

Ухвалою судді від 02.04.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі (без виклику сторін, за наявними матеріалами).

Відповідач позовні вимоги не визнає, надіслав суду відповідача від 14.04.2025, відповідно до якого вважає позовні вимоги безпідставними та просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Повідомив суду, серед інших, такі обставини: на виконанні у Шептицькому відділі державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження АСВП №61293359 з примусового виконання наказу №914/1594/19, виданого Господарським судом Львівської області 26.12.2019, про зобов`язання ОСОБА_1 привести нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 у попередній стан, відповідно до технічного паспорта КП ЛОР «ЧМБТІ» від 17.10.2011 та свідоцтво про право власності від 03.10.2012 року серії НОМЕР_1 на нежитлову будівлю заг. площею 59,7 м2 (в тому числі будівля кафе площею 9,1 м2, відпочинковий майданчик пл.50,6 м2) шляхом знесення другого поверху та додаткових приміщень першого поверху. 04.03.2020 державний виконавець при перевірці виконання вимог виконавчого документа встановив, що рішення суду боржником не виконано, про що складено акт відповідного змісту. 04.03.2020 державний виконавець на підставі ч.2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» застосував до боржника штраф в розмірі 1700 грн. (постанова ВП №61293359 від 04.03.2020). 19.02.2025 Шептицький ВДВС виніс постанову про повернення виконавчого документа за заявою стягувача, постанова про накладення штрафу виділена в окреме провадження. Начальник Шептицького ВДВС 19.02.2025 відкрив виконавче провадження ВП №77262535 щодо примусового виконання постанови №61293359 від 23.03.2020 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу за невиконання рішення суду у розмірі 1700 грн.

21.04.2025 позивачка подала клопотання про розгляд цієї справи за правилами загального позовного провадження для забезпечення її права на захист. Суд відхиляє це клопотання як очевидно безпідставне, оскільки ця категорія спорів відповідно до закону (ст.ст. 262, 287 КАС України) розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд вивчив аргументи сторін, викладені в заявах по суті спору, дослідив долучені до справи докази, а також судові рішення, постановлені господарським судом на стадії здійснення судового контролю за виконанням рішення №914/1594/19 та встановив такі обставини справи:

26.12.2019 господарський суд Львівської області на виконання рішення у справі №914/1594/19 видав наказ про його примусове виконання, зобов`язав ОСОБА_1 привести нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 у попередній стан, відповідно до технічного паспорта КП ЛОР «ЧМБТІ» від 17.10.2011 та свідоцтва про право власності від 03.10.2012 серії НОМЕР_1 на нежитлову будівлю загальною площею 59,7 м2 (в тому числі будівля кафе площею 9,1 м2, відпочинковий майданчик площею 50,6 м2) шляхом знесення другого поверху та додаткових приміщень першого поверху.

18.02.2020 державний виконавець Червоноградського (найменування змінено на Шептицький) ВДВС виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №61293359 з примусового виконання наказу господарського суду Львівської області №914/1594/19 від 26.12.2019, надано боржнику десятиденний строк для добровільного виконання виконавчого документу.В строк для добровільного виконання ОСОБА_1 не виконала наказ господарського суду.

Протягом 2020 2025 років державним виконавцем вчинялися дії щодо примусового виконання рішення суду про приведення нежитлової будівлі у попередній стан.

Серед інших заходів змусити ОСОБА_1 виконати рішення суду зобов`язального характеру 04.03.2020 державний виконавець наклав на боржника штраф в розмірі 1700 грн. на підставі частини другої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за невиконання рішення суду без поважних причин (постанова ВП №61293359 від 04.03.2020).

Відповідно до ухвали господарського суду Львівської області від 03.03.2025, Шептицький ВДВС станом на 2025 рік ще не закінчив ВП №61293359, у період з 16.07.2024 по 19.07.2024, а також з 22.07.2024 по 24.07.2024 було вчинено дії щодо демонтажу другого поверху та додаткових приміщень першого поверху нежитлової будівлі ОСОБА_1 , яка знаходиться по вул. Шухевича, 12Б у м. Шептицькому, особою, залученою до примусового виконання рішення суду про демонтаж. Відповідно до Акта від 24.07.2024 ТОВ «Будівельна компанія «Львів» здійснило демонтаж частини приміщення за адресою: Львівська обл., м. Червоноград, вул. Шухевича, 12Б, шляхом знесення другого поверху та додаткових приміщень першого поверху.

24.12.2024 стягувач звернувся до державного виконавця із заявою, у якій просив повернути виконавчий документ на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України Про виконавче провадження.

19.02.2025 Шептицький ВДВС винесено постанову, якою повернуто виконавчий документ стягувачу.

Начальник Шептицького ВДВС у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 19.02.2025 відкрив виконавче провадження у ВП №77262535 з примусового виконання постанови №61293359 від 04.03.2020 щодо стягнення з ОСОБА_1 штрафу за невиконання рішення суду у розмірі 1700 грн.

Суд при вирішенні цього спору керується такими нормами права:

відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, постанови виконавців.

Частинами 1-2 ст. 15 Закону № 1404-VIII передбачено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до абзацу першого ч. 3 ст. 42 Закону № 1404-VIII витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. Згідно абзацу третього ч. 3 ст. 42 Закону № 1404-VIII розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України. Частиною 4 ст. 42 Закону №1404-VІІІ визначено, що на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Відповідно до Закону України Про виконавче провадження та з метою приведення нормативно-правових актів у відповідність до вимог чинного законодавства наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 2 квітня 2012 року за № 489/20802 затверджена Інструкція з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція № 512/5).

Відповідно до пункту 13 розділу ІХ Виконання рішень немайнового характеру при виконанні рішення немайнового характеру у разі, якщо боржник самостійно не сплачує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження та накладені на нього штрафи, у передбачених Законом випадках виконавець примусово стягує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження та накладені на боржника штрафи одночасно із виконанням такого рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11 частини першої статті 39 Закону, якщо штрафи, накладені на боржника, не стягнуто, постанова про накладення штрафу, винесена державним виконавцем, не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу.

При прийнятті рішення суд керується такими мотивами:

1. судовий контроль за виконанням рішення господарського суду Львівської області у справі №914/1594/19 здійснює цей суд. Судячи зі змісту долучених до справи судових рішень, станом на березень 2025 року цей суд вже розглянув щонайменше 19 скарг боржниці (позивачки у цій справи) на дії/бездіяльність органів ДВС та відмовив в їх задоволенні (або залишив без розгляду/повернув), встановивши, що станом на 2024 рік ОСОБА_1 добровільно не виконала рішення суду про демонтаж певних приміщень та приведення будівлі в попередній стан, тому в 2024 році демонтаж здійснювала залучена державним виконавцем підрядна будівельна організація. Господарський суд відмовляв у задоволенні скарг ОСОБА_2 , які стосувались стверджуваного нею добровільного виконання рішення суду, встановлюючи факт невиконання такого рішення, що підтверджується змістом ухвал від 15.04.2022, 30.05.2024, від 01.07.2024, від 27.03.2024, 03.03.2025, 27.03.2025, 31.03.2025. З огляду на це аргументи позивачки про те, що вона станом на дату накладення штрафу (березень 2020 року) добровільно виконала рішення суду, а орган ДВС протиправно не встановив цю обставину, є очевидно помилковими, оскільки спростовуються як матеріалами виконавчого провадження, так і обставинами, що встановлені в численних судових рішеннях господарського суду, прийнятих на стадії здійснення судового контролю за виконанням рішення цього суду у справі №914/1594/19.

2. 19.02.2025 винесена постанова ВП №61293359 про повернення стягувачу виконавчого документа - наказу господарського суду Львівської області №914/1594/19 від 26.12.2019; постанову про накладення штрафу в розмірі 1700 грн. виділено в окреме виконавче провадження, оскільки цей штраф не було стягнуто в межах основного ВП №61293359.

Одночасно, 19.02.2025 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №77262535 з примусового виконання постанови №61293359 про накладення штрафу від 04.03.2020 в розмірі 1700 грн.

Постанова від 04.03.2020 про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду: (1) не була виконана в межах основного виконавчого провадження ВП №61293359, котре завершене шляхом повернення виконавчого документа стягувачу; (2) відповідає усім вимогам до виконавчого документа; (3) не скасована в порядку адміністративного/судового оскарження; (4) не є очевидно протиправною, оскільки судовими рішеннями господарського суду на стадії судового контролю за виконанням його рішення встановлено, що станом на 2022-2024рр. боржниця не виконала рішення суду зобов`язального характеру, а штраф накладено державним виконавцем в 2020 році за невиконання рішення суду без поважних причин.

Оцінюючи ці обставини суд дійшов висновку, що державний виконавець, керуючись ст.ст.40,42 Закону №1404-VIII та пунктом 13 розділу ІХ Інструкції № 512/5, діяв правомірно, коли виділив постанову від 04.03.2020 про накладення штрафу в сумі 1700 грн. в окреме провадження та відкрив виконавче провадження щодо її примусового виконання.

Підсумовуючи наведені мотиви, суд дійшов висновку, що постанова постанови від 19.02.2025 про відкриття ВП №77262535 є такою, що відповідає встановленим у частині другій статті 2 КАС України критеріям законності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості. Водночас позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та не підлягають до задоволення.

З огляду на висновки суду по суті спору, понесені позивачкою судові витрати не відшкодовуються та покладаються на неї.

Керуючись ст.ст. 19-22, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дій та скасування постанови ВП №77262535 від 19.02.2025, - відмовити повністю.

Понесені позивачкою судові витрати покласти на неї.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його складання безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяМоскаль Ростислав Миколайович