Справа № 420/6892/25
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6892/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 10.03.2025 року надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії №7 від 13.02.2025 про відмову ОСОБА_1 у наданні відстрочки на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

В обґрунтування позовних вимог представник позивача в позовній заяві зазначив, що 07.02.2025 позивач звернувся до голови комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» позивач має у зв`язку із тим, що має одного зі своїх батьків (мати) з 2 групою інвалідності за загальним захворюванням. До заяви додано копію паспорта позивача, його ідентифікаційний номер, свідоцтво про його народження як підтвердження родинного зв`язку зі своє матір`ю, копію її паспорта та ідентифікаційного номеру, довідку до акту огляду МСЕК встановленого зразку про підтвердження групи інвалідності його матері, витяг з реєстру територіальної громади №2024/009931046 як підтвердження зареєстрованого місця проживання, довідку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні як доказ того, що він проживає разом зі своєю матір`ю, висновок від 07.08.2024 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, а також заяву від ОСОБА_2 за формою визначеною постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. за № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», в якій зазначила, що саме її син здійснює за нею догляд. 19.02.2025 позивачеві в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 надали можливість сфотографувати, але на руки йому не видали, повідомлення від 14.02.2025 за вих. №1/3981, з якого вбачалось, що комісією протокольним рішенням №7 від 13.02.2025 відмовлено позивачеві у наданні відстрочки на підставі п. 13 ч. 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку із наявністю інших родичів, які можуть здійснювати догляд. Мати позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є особою з інвалідністю 2 групи безстроково, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12ААВ №555576, яка була додана до заяви про надання відстрочки. Вважаючи рішення комісії протиправним та таким, що підлягає скасуванню представник позивача звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 13 березня 2025 року прийнято до розгляду позову заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Від ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду надійшли відзиви на позовну заяву, де зазначено, що ознайомившись із позовною заявою, доданими матеріалами, враховуючи предмет та підстави позовних вимог відповідач вважає, що позовні вимоги не можуть бути задоволені, а отже суд має відмовити у задоволенні позовних вимог. 07.02.2025 року позивач, звернувся заявою до голови комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу на підставі пункту 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Позивачу, протоколом №7 від 13.02.2025 року, відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Причиною відмови вказано наявність інших родичів першого ступеня споріднення, а саме дочка матері (сестра позивача), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що можуть здійснювати постійний догляд за своєю матір`ю. Позивач немає право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації за пунктом 13 частини першої статті 23 Закону № 3543-ХІІ, зважаючи на наявність у його матері іншої невійськовозобов`язаної особи, яка зобов`язана її утримувати. Про прийняте рішення повідомлено позивача повідомленням №1/3981 від 14.02.2025 року.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою, відзивом на позовну заяву, дослідивши обставини, якими обґрунтовано позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є громадянином України, що підтверджено паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 від 28.09.2004 року (а.с. 5).

ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджено військово-обліковим документом № 0 від 16.08.2024 року (а.с. 7). Згідно довідки ВЛК 9/202 від 11.09.2021 позивач є здоровим та придатним до військової служби (а.с. 33).

Згідно з витягом з реєстру Херсонської територіальної громади, позивач з 16.05.2000 року проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

З свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 18.09.2014 року вбачається, що батьком є ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_2 (а.с. 10).

Батько позивача - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а.с. 11).

З довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 555576 від 17.01.2024 виданої Херсонською міською МСЕК № 1, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено другу групу інвалідності (загальне захворювання) безстроково (а.с. 13) та визначено індивідуальну програму реабілітації інваліда № 12 від 17.01.2024 (а.с. 14-16).

Згідно висновку про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 07.08.2024 року № Пр95 виданої в поліклініці № 2 КНП «ХМКЛ ім. Є.Є. Карабелеша», ОСОБА_2 , проживає в АДРЕСА_1 . Рекомендовано соціальні послуги: догляд вдома на непрофесійній основі (а.с. 19).

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб виданої головою квартального комітету № 15 Суворовського району м. Херсон 17.04.2024 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 24).

ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 08.08.1989 р. (а.с. 26).

Згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_9 від 15.11.2024 року №1/2458 ОСОБА_1 була надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на строк до 07.02.2025 року (а.с. 31).

07 лютого 2025 року ОСОБА_1 , звернувся до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про оформлення довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації оскільки є особою, яка на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації.

Як зазначено в позовній заяві та не спростовується відповідачем в додаток до заяви позивача від 07.02.2025 року надані наступні документи: копію паспорта позивача, його ідентифікаційний номер, свідоцтво про його народження, копію паспорта та ідентифікаційного номеру ОСОБА_2 , довідку до акту огляду МСЕК встановленого зразку про підтвердження групи інвалідності ОСОБА_2 , витяг з реєстру територіальної громади №2024/009931046 про підтвердження зареєстрованого місця проживання, довідку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні, висновок від 07.08.2024 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, заяву ОСОБА_2 за формою визначеною постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. за № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», в якій зазначила, що саме її син здійснює за нею догляд.

Комісією з питань відстрочки від призову на військову службу під час Мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянуто заяву ОСОБА_1 від 07 лютого 2025 року.

За результатами розгляду вказаної заяви повідомлено позивача, що протоколом від 13.02.2025 року № 7, комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Причини відмови: наявність інших родичів першого ступеня споріднення, що можуть здійснювати постійний догляд. Також відповідачем повідомлено, що позивач підлягаєте призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах (а.с. 9).

Не погодившись з рішенням Комісії № 7 від 13.02.2025 року про відмову у наданні відстрочки ОСОБА_1 , представник позивача звернувся до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України визначено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та діє станом на теперішній час.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 р. № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ)

Згідно ч.1 ст. 2 Закон № 2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

В ст. 1 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (ч.1). Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч.5).

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначені в Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі Закон №3543-ХІІ).

Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначені в ст. 22 Закону № 3543-ХІІ.

В ст. 23 Закону № 3543-ХІІ (в редакції чинній станом на час виниклих правовідносин) визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю (п. 13 ч. 1).

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном визначено в Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 № 1487 (далі Порядок №1487)

Відповідно до п. 2 Порядку №1487, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , склад рядовий, військове звання солдат, військово-облікова спеціальність: 790, рішенням ВЛК: придатний до військової служби, перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджено військово-обліковим документом № 0 від 16.08.2024 року (а.с. 7).

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах (п.1).

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, (далі Порядок №560), де визначено, що відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». (п. 56). Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації) (п.57).

Згідно з п. 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

З аналізу наведених норм слідує, що прийняттю рішення комісією про надання або відмову у наданні відстрочки передує звернення військовозобов`язаного на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу із заявою за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5 Порядку №560.

З досліджених матеріалів справи судом встановлено, що 07 лютого 2025 року ОСОБА_1 , звернувся до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою (за формою, визначеною у додатку 4), про оформлення довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації оскільки є особою, яка на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Зазначена заява зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_7 07.02.2025 року.

В п. 58-1 Порядку №560 зазначено, що військовозобов`язані, які відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зазначають у заяві (додаток 4) про відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а за умови наявності кількох військовозобов`язаних - додають заяву особи з інвалідністю I або II групи за формою згідно з додатком 15, в якій зазначається прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, яку особа з інвалідністю обирає для здійснення свого утримання.

З дослідженої судом заяви ОСОБА_1 від 07.02.2025 року адресованої голові комісії ІНФОРМАЦІЯ_9 про оформлення довідки про відстрочку від призову на військову службу (а.с. 8) вбачається, що позивачем в заяві не зазначено про відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ за місцем перебування на військовому обліку військовозобов`язаного, який відповідно до закону зобов`язаний утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, або здійснює постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час прийняття рішення про надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації перевіряє перебування такого військовозобов`язаного на військовому обліку, родинні зв`язки військовозобов`язаного та особи, яку відповідно до законодавства зобов`язаний утримувати військовозобов`язаний або за якою здійснює постійний догляд, наявність інших осіб, місце проживання яких задекларовано/зареєстровано за адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання військовозобов`язаного або особи, яка перебуває на утриманні або потребує постійного догляду, з використанням відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інших інформаційних систем, реєстрів та баз даних, у тому числі шляхом інформаційного обміну.

Відповідно до п. 59 Порядку №560, відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Приписами п.60 Порядку №560 передбачено, що комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади. На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом. Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення. У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

Комісією з питань відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянуто заяву ОСОБА_1 від 07 лютого 2025 року з додатками.

За результатами розгляду заяви від 07.02.2025 року повідомлено позивача, що протоколом від 13.02.2025 року № 7, комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Причини відмови; наявність інших родичів першого ступеня споріднення, що можуть здійснювати постійний догляд. Також відповідачем повідомлено, що позивач підлягаєте призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах (а.с. 9).

Приписами ст. 51 Конституції України визначено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 СК України, дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Аналіз положень п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 202 Сімейного кодексу України дає підстави для висновку, що для набуття права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації за підставою, визначеною у п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», є:

- наявність одного із своїх батьків з інвалідністю І чи ІІ групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи;

- відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати.

Під «іншими особами, які відповідно до закону зобов`язані утримувати» у п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» слід розуміти доньку, сина, дружину, чоловіка.

Виключеннями для доньки, сина, дружини, чоловіка, за визначених у п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» умов, за яких вони не зобов`язані утримувати батьків з інвалідністю, є чотири випадки, коли кожен з них: є сам особою з інвалідністю; потребує постійного догляду; перебуває під арештом (крім домашнього); відбуває покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , (після укладення шлюбу прізвище ОСОБА_6 ) ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 10, 26, 28).

ОСОБА_4 - чоловік ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а.с. 14).

ОСОБА_2 є непрацездатною особою відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_6 (а.с. 18) та має встановлену ІІ групи інвалідності, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною комісією серії 12ААВ №555576 від 17.01.1924 року (а.с. 13).

З висновку про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 07.08.2024 року № Пр95 виданої в поліклініці № 2 КНП «ХМКЛ ім. Є.Є. Карабелеша», ОСОБА_2 , проживає в АДРЕСА_1 . Рекомендовано соціальні послуги: догляд вдома на непрофесійній основі (а.с. 19).

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб виданої головою квартального комітету № 15 Суворовського району м. Херсон 17.04.2024 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 24).

Питання надання соціальних послуг врегульоване Законом України «Про соціальні послуги»

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про соціальні послуги» реєстр надавачів та отримувачів соціальних послуг (далі - Реєстр) створюється для забезпечення: 1) реалізації права особи/сім`ї на соціальні послуги; 2) профілактики складних життєвих обставин; 3) подолання складних життєвих обставин; 4) мінімізації негативних наслідків складних життєвих обставин; 5) обліку надавачів, отримувачів соціальних послуг та послуг, що їм надаються; 6) координації діяльності у системі надання соціальних послуг.

Реєстр складається з розділів про надавачів соціальних послуг, окремо - про фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до вказаного Закону без здійснення підприємницької діяльності, та про отримувачів соціальних послуг.

З приписів Закону України «Про соціальні послуги» вбачається, що фізична особа може надавати соціальні послуги з постійного догляду на непрофесійній основі отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є, зокрема, невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися. Такі соціальні послуги надаються у разі прийняття відповідним органом з питань соціального захисту населення рішення за зверненням як особи, яка потребує догляду, так і осіб, які бажають здійснювати догляд.

Разом з цим, до суду не надано доказів внесення відомостей про ОСОБА_1 до Реєстру у статусі надавача соціальних послуг ОСОБА_2 зі здійснення постійного догляду за останньою.

Отже, ОСОБА_1 у розумінні вимог Закону України «Про соціальні послуги» не вважається таким, що здійснює постійний догляд за ОСОБА_2 .

Окрім того надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з постійним доглядом за хворою матір`ю, якщо вона потребує постійного догляду визначено п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а

не на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

ОСОБА_1 , є військовозобов`язаним, що підтверджено військово-обліковим документом (а.с.7).

До суду не надано доказів, що ОСОБА_3 є військовозобов`язаною, а також про наявність законодавчо визначених підстав, за яких вона не зобов`язана піклуватися та утримувати свою матір, яка є особою з інвалідністю, а саме, що вона сама є особою з інвалідністю, потребує постійного догляду, перебуває під арештом (крім домашнього), відбуває покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі.

Отже приписами чинного законодавства, обов`язок піклуватися та утримувати ОСОБА_2 покладено на повнолітніх її дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Враховуючи, що у ОСОБА_2 , особи з інвалідністю ІІ групи, є повнолітня донька, яка не є військовозобов`язаною та відповідно до приписів чинного законодавства зобов`язана піклуватися, проявляти турботу, надавати допомогу та утримувати свою матір, відповідно відсутні правові підстави визначені п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 .

Щодо посилань у позовній заяві на подачу позивачем до голови комісії разом з заявою про оформлення довідки про відстрочку від призову на військову службу від 07.02.2025 року, заяви ОСОБА_2 від 07.02.2025 року про обрання для свого утримання (догляду) сина ОСОБА_1 , суд зазначає наступне

В другому реченні п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що у разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю

Отже вибір особи з інвалідністю хто буде здійснювати догляд за нею передбачає відсутність невійськовозобов`язаних осіб та наявність декількох військовозобов`язаних.

З досліджених матеріалів справи встановлено що військовозобов`язаним є лише ОСОБА_1 , а ОСОБА_3 (донька ОСОБА_2 ) є невійськовозобов`язаною, таким чином відсутні правові підстави, за яких обирається особа, яка здійснюватиме догляд за особою з інвалідністю II групи.

До суду в додатку до позовної заяви на підтвердження того, що дочка ОСОБА_2 - ОСОБА_7 проживає в Чеській Республіці надано: паспорт громадянина України для виїзду за кордон (а.с. 28), нотаріально посвідчену заяву (а.с. 30), дозвіл на проживання Чеської Республіки №001735335 (а.с. 27).

В заяві ОСОБА_3 від 05.03.2025 року (а.с. 30) зазначено, що вона не здійснює догляд і утримання своєї матері ОСОБА_2 , яка є інвалідом 2 групи, ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки проживаю за кордоном з 2018 року, має документи про дозвіл постійного проживання за кордоном. ОСОБА_8 в Україну не планує.

Суд звертає увагу, що документи ОСОБА_3 з заявою позивача від 07.02.2025 року до голови ІНФОРМАЦІЯ_9 не надавалися при цьому приписами додатку 5 до Порядку № 560 (Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію») подання вказаних документів не передбачено.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу, а також утримувати батьків закріплено в статті 51 Конституції України та ст. ст. 172, 202 СК України.

Суд зазначає, що зі змісту п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII вбачається, що відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається військовозобов`язаному, який має зокрема, своїх батьків з інвалідністю II групи за умови, відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати батьків.

З урахуванням встановлених обставин справи, судом встановлено, що ОСОБА_2 , особа з інвалідністю ІІ групи, окрім сина військовозобов`язаного - ОСОБА_1 , має повнолітню доньку ОСОБА_3 , яка зобов`язана піклуватися, проявляти турботу, надавати допомогу, а також утримувати свою матір незалежно від того де вона мешкає.

З огляду на наведене, зважаючи на встановленні під час розгляду цієї справи обставини, суд дійшов висновку, що рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_9 № 7 від 13.02.2025 року про відмову ОСОБА_1 у наданні відстрочки на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є правомірним, відповідно відсутні правові підстави для задоволення позовної заяви про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення Комісії №7 від 13.02.2025 про відмову ОСОБА_1 у наданні відстрочки на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ).

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

Суддя О.А. Вовченко

.