Справа № 640/24145/19
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року ЛуцькСправа № 640/24145/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Стецика Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Департаменту соціальної та ветеранської політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Північного офісу Держаудитслужби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство Київський метрополітен, про визнання протиправною та скасування вимоги в частині,

ВСТАНОВИВ:

Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі Департамент соціальної політики Київської міської ради, Департамент, позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Північного офісу Держаудитслужби (далі Північний офіс Держаудитслужби, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство Київський метрополітен (далі КП Київський метрополітен, третя особа), про визнання протиправним та скасування пункту 1 вимоги Північного офісу Держаудитслужби від 05 вересня 2019 року №26-06-13-15/7354-2019.

Позивач обґрунтовує свою позицію тим, що у період з 01.01.2016 по 31.03.2019, відповідно до затвердженого Плану заходів державного фінансового контролю, Департаментом здійснювалося фінансування заходів, передбачених міською цільовою програмою Турбота. Назустріч киянам на 2016 2018 роки. Зокрема, пунктом 3 рішення Київської міської ради від 03.03.2016 №116/116 визначено категорії громадян, які мають право на безоплатний проїзд у метрополітені м. Києва. Право на такий проїзд реалізовувалося за допомогою Картки киянина.

Підпунктом 5.1 того ж рішення встановлено, що право безоплатного проїзду надається відповідним особам на підставі цієї картки. Фінансування здійснювалося за бюджетною програмою, паспорти якої передбачали компенсацію перевізникам витрат за пільгове перевезення, а також окрему закупівлю проїзних документів.

Позивач вказує, що у березні 2017 року, березні та грудні 2018 року ним було придбано більше 50 поїздок у КП Київський метрополітен по Картці киянина з метою забезпечення реалізації соціальної програми. Це придбання здійснювалося у межах обсягів бюджетних призначень, передбачених відповідною програмою, з дотриманням вимог рішень Київської міської ради та на підставі розпоряджень Київської міської державної адміністрації (КМДА).

Позивач категорично не погоджується з висновком Північного офісу Держаудитслужби, що вищевказані операції є порушенням вимог розпоряджень КМДА від 30.01.2015 №66, від 16.06.2017 №732 та від 05.07.2018 №1147, які визначали тарифи на перевезення. Департамент наголошує, що він діяв у межах встановленого тарифу й у відповідності до бюджетного законодавства.

Також позивач посилається на: ст. 22 Бюджетного кодексу України, яка надає головному розпоряднику бюджетних коштів право на делегування повноважень з реалізації бюджетних програм та передачу бюджетних призначень; ч. 4 ст. 4 Закону України Про міський електричний транспорт, згідно з якою фінансування пільгових перевезень здійснюється згідно із законодавством; абз. 2 ч. 2 ст. 916 ЦК України, яка передбачає можливість встановлення пільгових умов перевезення за рахунок бюджету; ст. 15 Закону України Про ціни і ціноутворення, яка зобов`язує органи місцевого самоврядування компенсувати перевізникам втрати у разі встановлення тарифів нижчих за економічно обґрунтовані.

Враховуючи вищезазначене, вважає пункт 1 вимоги таким, що підлягає скасуванню, так як Департаментом соціальної політики Київської міської ради здійснювалась саме компенсація пільгового проїзду окремих категорій громадян.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/24145/19, вирішено, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №640/24145/19 за позовом Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Північного офісу Держаудитслужби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство Київський метрополітен, про визнання протиправною та скасування вимоги в частині.

Як зазначено у цій ухвалі, судом встановлено, що відповідно до рішення Київської міської ради від 14.12.2023 №7536/7577 Про зміну найменування Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) змінено найменування Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний код 37441694) на Департамент соціальної та ветеранської політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний код 37441694).

У відзиві на позов відповідач зазначив, що за результатами ревізії встановлено факти передоплати, а не компенсації, за поїздки для пільговиків у 2017 та 2018 роках, при цьому використовувалися завищені тарифи. Відповідач наполягає на тому, що зазначена дія є порушенням розпоряджень КМДА щодо тарифів (№66, №732, №1147), а отже, вважає вимогу законною, такою, що відповідає завданням державного фінансового контролю відповідно до Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні.

У відповіді на відзив позивач наполягає на відсутності порушення з його боку, вказує на відповідність своїх дій бюджетному та муніципальному законодавству та вважає вимогу відповідача такою, що не відповідає вимогам законності, конкретності та обґрунтованості.

На відповідь позивача до відзиву відповідач подав заперечення, в яких зазначив, що надані аргументи не спростовують факт допущених порушень. Наголошує, що вимога контролюючого органу не є актом, що підлягає скасуванню в адміністративному порядку, оскільки вона не створює нових правових обов`язків, а лише фіксує необхідність приведення діяльності у відповідність до закону.

Третя особа КП Київський метрополітен підтримало позицію позивача та зазначило, що контролюючий орган фактично ототожнив придбання проїзних документів з компенсацією витрат, хоча йдеться про різні фінансові інструменти. Також зазначено, що висновки акту ревізії не враховують особливості реалізації міських соціальних програм.

Таким чином, суду належить оцінити, чи вимога Держаудитслужби як акт індивідуальної дії є правомірною, прийнятою в межах компетенції та з дотриманням вимог законодавства, чи в її частині відсутні необхідні ознаки обґрунтованості та конкретизації, що може слугувати підставою для задоволення позову.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1.2.2.4 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Північного офісу Держаудитслужби на II квартал 2019 року в термін з 25.04.2019 по 25.07.2019 (із зупиненням контрольного заходу з 14.06.2019 по 01.07.2019 та з 09.07.2019 по 12.07.2019) проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за період з 01.01.2016 по 31.03.2019, за результатами якої було складено акт ревізії від 01.08.2019 №06-30/487 (далі - акт). В ході проведення ревізії було встановлено порушення, зокрема, вимог розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.01.2015 №66, від 16.06.2017 №732, від 05.07.2018 №1147, якими затверджено Тарифи на перевезення пасажирів у міському пасажирському транспорті - метрополітені, автобусі, трамваї, тролейбусі, фунікулері, який працює у звичайному режимі руху.

Так, актом ревізії встановлено, що упродовж періоду, що підлягав перевірці, Департаментом здійснювалося перерахування коштів на компенсацію пільгового проїзду окремих категорій громадян, в тому числі і по Муніципальній картці Картка киянина (Картка киянина) за фактично надані КП Київський метрополітен послуги за тарифами, затвердженими розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.01.2015 №66, від 16.06.2017 №732, від 05.07.2018 №1147 Про встановлення тарифів на перевезення пасажирів і вартості проїзних квитків у міському пасажирському транспорті, який працює у звичайному режимі руху, залежно від періоду їх чинності, відповідно 4,0 грн, 5,0 грн та 8,0 грн.

Проте у березні 2017 року, березні та грудні 2018 року, незважаючи на зазначене у платіжних дорученнях від 10.03.2017 №199, від 06.03.2018 №104, від 07.12.2018 №1103 призначення платежу: компенсація пільгового проїзду окремих категорій громадян, Департаментом фактично, по суті здійсненого платежу, проведено не відшкодування компенсації пільгового проїзду окремих категорій громадян, як передбачено Міською цільовою програмою Турбота. Назустріч киянам на 2016-2018 роки, а здійснено попередню оплату з придбання у КП Київський метрополітен більше 50 поїздок для перевезення у метрополітені пасажирів пільгових категорій по багатофункціональній електронній картці Картка киянина. Оскільки компенсація пільгового проїзду окремих категорій громадян - це відшкодування фактично понесених витрат перевізниками за безкоштовне перевезення пільгових категорій громадян у міському пасажирському транспорті, а станом на 10.03.2017, на 06.03.2018, на 07.12.2018 КП Київський метрополітен послуги у вартісних показниках за березень 2017 року, березень та грудень 2018 року ще не було надано, Департаментом соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), на думку відповідача, фактично здійснено попередню оплату з придбання у КП Київський метрополітен більше 50 поїздок для перевезення у метрополітені пасажирів пільгових категорій по багатофункціональній електронній картці Картка киянина, оплата яких повинна здійснюватись за тарифами, відповідно 3,50 грн, 4,50 грн, 6,50 грн.

Таким чином, Департаментом у зв`язку із придбанням у березні 2017 року, березні та грудні 2018 року більше 50 поїздок для перевезення у метрополітені пасажирів пільгових категорій по Картка киянина по завищених тарифах, зайво перераховано кошти КП Київський метрополітен на загальну суму 8 307 843,0 грн, чим порушено вимоги розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.01.2015 №66, від 16.06.2017 №732, від 05.07.2018 №1147, якими затверджено тарифи на перевезення пасажирів у міському пасажирському транспорті - метрополітені, автобусі, трамваї, тролейбусі, фунікулері, який працює у звичайному режимі руху.

Внаслідок допущеного порушення, на думку Північного офісу Держаудитслужби, з міського бюджету зайво перераховано коштів та відповідно завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 8 307 843,0 грн.

Враховуючи, що під час ревізії Департаментом в добровільному порядку не забезпечено усунення вищезазначеного порушення, керуючись положеннями ч. 7 ст. 10 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні від 26.01.1993 №2939-XII, п. 46 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550, Північний офіс Держаудитслужби листом від 05.09.2019 №26-06-13-15/7354-2019 надіслав на адресу позивача вимогу щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства у термін до 05.10.2019, у пункті 1 якої зазначив: В порушення вимог розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.01.2015 №66, від 16.06.2017 №732, від 05.07.2018 №1147, якими затверджено Тарифи на перевезення пасажирів у міському пасажирському транспорті - метрополітені, автобусі, трамваї, тролейбусі, фунікулері, який працює у звичайному режимі руху Департаментом соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у зв`язку із придбанням у березні 2017 року, березні та грудні 2018 року більше 50 поїздок для перевезення у метрополітені пасажирів пільгових категорій по Муніципальній картці Картка киянина (Картка киянина) по завищених тарифах, зайво перераховано кошти КП Київський метрополітен на загальну суму 8 307 843,0 грн, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) на відповідну суму.

Вважаючи вказану вимогу протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади здійснення фінансового контролю в Україні визначені Законом України від 26 січня 1993 року №2939-XII Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні (далі Закон №2939-XII).

Як установлено статтею 1 Закону №2939-XII, здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року №43 (зі змінами і доповненнями, далі Положення №43), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи (пункт 7 Положення №43).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №2939-XII головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

За приписами частин другої, третьої статті 2 Закону №2939-XII державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування. Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 5 Закону №2939-XII установлено, що контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України Про публічні закупівлі, проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування. Порядок та підстави проведення органом державного фінансового контролю перевірок закупівель встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перевірка закупівель у замовників проводиться за місцезнаходженням юридичної особи, що перевіряється, чи за місцем розташування об`єкта права власності, щодо якого проводиться перевірка, і полягає у документальному та фактичному аналізі дотримання замовником законодавства про закупівлі. Результати перевірки закупівель викладаються в акті перевірки закупівель.

Порядок проведення перевірок закупівель Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2013 року №631 (Порядок - №631).

Пунктами 42, 43 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №550 (далі - Порядок №550), передбачено, що у разі підписання акта ревізії із запереченнями керівник об`єкта контролю у строк не пізніше ніж 5 робочих днів після повернення органу державного фінансового контролю акта ревізії повинен подати йому підписані заперечення. Якщо протягом цього строку заперечення щодо акта не надійдуть, то орган державного фінансового контролю вживає заходів для реалізації результатів ревізії. Орган державного фінансового контролю аналізує правильність обґрунтувань, викладених у запереченнях, і в строк не пізніше ніж 15 робочих днів після отримання заперечень дає на них висновок, який затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником.

Як унормовано пунктами 45, 46 Порядку №550, у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи органу державного фінансового контролю, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об`єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому. Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом державного фінансового контролю у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, та у разі надходження заперечень до нього - не пізніше ніж 10 робочих днів після надсилання висновків на такі заперечення об`єкту контролю надсилається вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування. Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об`єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний орган державного фінансового контролю з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень.

Згідно з пунктом 50 Порядку №550 за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи державного фінансового контролю вживають заходів для забезпечення: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об`єктів контролю; порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.

Вказані положення кореспондуються з пунктами 7 та 10 статті 10 Закону №2939-XII, за приписами яких органу державного фінансового контролю надається право: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Частиною другою статті 15 Закону №2939-XII установлено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на коригування роботи підконтрольної установи та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, є обов`язковою до виконання. Про відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги, оскільки такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Отже, правова природа письмової вимоги контролюючого органу породжує правові наслідки, зокрема обов`язки для свого адресата, а тому наділена рисами правового акту індивідуальної дії з урахуванням її змістовної складової незалежно від форми документа, в якому вона міститься, і такий акт може бути предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства у разі звернення із відповідним позовом.

Верховний Суд України у постанові від 23 лютого 2016 року у справі №818/1857/14 виснував, що спір про правомірність вимог контролюючих органів, скерованих на адресу підконтрольних суб`єктів, є публічно-правовим та підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №820/3534/16 не знайшла підстав для відступу від цієї позиції.

Також у постанові від 08 травня 2018 року у справі №826/3350/17 Верховний Суд зазначив, що під час вирішення справ, предметом яких є правомірність вимог контролюючих органів, скерованих на адресу підконтрольних суб`єктів, судам належить, виходячи із правової природи письмової вимоги контролюючого органу, враховувати, чи прийнята вона на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством. З метою встановлення того, чи контролюючим органом при прийнятті спірної вимоги владні управлінські функції реалізовані у передбачений законом спосіб, суду належить надати правову оцінку змісту вимоги як індивідуально-правовому акту, обґрунтованість якого відповідно до статті 2 КАС України є однією з обов`язкових ознак рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, що підлягає встановленню адміністративним судом.

Верховний Суд у постановах від 20 лютого 2018 року та від 08 травня 2018 року у справах №822/2087/17 та №826/3350/17 вказав, що висновок суду про те, що збитки контролюючим органом можуть бути стягнуті лише в ході відповідного судового процесу (а не шляхом пред`явлення обов`язкової до виконання вимоги), не спростовує того, що законна вимога контролюючого органу як індивідуально-правовий акт повинна відповідати вимогам закону в частині її змісту і форми. Саме аналіз змісту вимоги контролюючого органу свідчить про те, чи такі вимоги дотримано та чи породжує така вимога права і обов`язки для підконтрольної установи.

З проведеного вище аналізу сутності завдань і функцій органів фінансового контролю, в тому числі у їх співвідношенні із завданнями адміністративного судочинства (рішення суб`єкта владних повноважень як предмет судового контролю), висновується, що рішення (дії, бездіяльність) органу фінансового контролю, прийняті в результаті реалізації їх окремо взятих завдань або функцій (пред`явлення обов`язкової до виконання вимоги як одна з них), є окремими предметами судового контролю.

Та обставина, що законодавство прямо передбачає порядок реалізації окремо взятого завдання чи функції контролюючого органу, зокрема стягнення збитків у судовому порядку на підставі пункту 10 частини першої статті 10 Закону №2939-XII, з чим кореспондується пункт 50 Порядку №550, жодним чином не відміняє та не спростовує того, що всі рішення, дії чи бездіяльність органів державного фінансового контролю, прийняті або здійснені при реалізації ними їх владних управлінських функцій, можуть бути окремим предметом судового розгляду при поданні відповідного адміністративного позову.

За своєю правовою природою реалізація контролюючим органом компетенції в частині пред`явлення обов`язкових до виконання вимог і в частині здійснення процедури стягнення заподіяних збитків передбачає наявність різних, окремих, незалежних процедур (такі висновки містять постанови Верховного Суду від 12 травня 2022 року у справі №620/4169/20, від 22 жовтня 2020 року у справі №820/3089/17, від 31 травня 2021 року у справі №826/18686/16, від 31 серпня 2021 року у справі №160/5323/20, від 02 листопада 2021 року у справі №420/6808/19).

У справі, що розглядається, зміст спірної вимоги породжує права і обов`язки для підконтрольної установи, якій вона адресована. Без належного дослідження доведеності факту наявності порушення під час здійснення фінансово-господарської діяльності неможливо надати оцінку правомірності вимоги.

Отже, право підконтрольної установи на оскарження вимоги, яка містить зобов`язання щодо повернення збитків, слід розуміти в контексті права на оскарження вимоги як акта індивідуальної дії в частині дотримання процедури проведення перевірки контролюючим органом (шляхом проведення ревізії, моніторингу та ін.) у співвідношенні з суттю встановлених порушень.

Надаючи оцінку пункту 1 оскаржуваної вимоги відповідача, суд зазначає таке.

Так, в пункті 1 вимоги вказано, що Департаментом соціальної політики у зв`язку із придбанням у березні 2017 року, березні та грудні 2018 року більше 50 поїздок для перевезення у метрополітені пасажирів пільгових категорій по Муніципальній картці Картка киянина (Картка киянина) по завищених тарифах, зайво перераховано кошти КП Київський метрополітен на загальну суму 8 307 843,0 грн, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) на відповідну суму.

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України Про міський електричний транспорт фінансування перевезення пільгової категорії громадян здійснюється згідно із законодавством.

Згідно із абзацом другим частини другої статті 916 Цивільного кодексу України пільгові умови перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти транспортом загального користування можуть встановлюватися організацією, підприємством транспорту за їх рахунок або за рахунок відповідного бюджету у випадках, встановлених законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 3 частини п`ятої статті 22 Бюджетного кодексу України передбачено, що головний розпорядник бюджетних коштів приймає рішення щодо делегування повноважень на виконання бюджетної програми одержувачами бюджетних коштів, розподіляє та доводить до них у встановленому порядку обсяги бюджетних асигнувань.

Абзацом першим частини шостої статті 22 Бюджетного кодексу України передбачено, що розпорядник бюджетних коштів може уповноважити одержувача бюджетних коштів на виконання заходів, передбачених бюджетною програмою, шляхом доведення йому бюджетних асигнувань та надання відповідних коштів бюджету (на безповоротній чи поворотній основі). Одержувач бюджетних коштів використовує такі кошти відповідно до вимог бюджетного законодавства на підставі плану використання бюджетних коштів, що містить розподіл бюджетних асигнувань.

У 2017-2018 роках пунктом 3 рішення Київської міської ради від 03.03.2016 №116/116 Про затвердження міської цільової програми Турбота. Назустріч киянам на 2016-2018 роки (далі - Рішення №116/116) (https://dostup.org.ua/request/43691/response/97732/attach/1/225%204648.pdf?cookie_passthrough=1) було передбачено надати право безоплатного проїзду в Київському метрополітені громадянам України, місце проживання яких зареєстроване у місті Києві, та особам, взятим у місті Києві на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, які не мають права на безоплатний проїзд у метрополітені згідно з законодавством України та належать до таких категорій: пенсіонери; інваліди III групи; учасники війни; члени сім`ї загиблого (померлого); ветерана війни; особи, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; особи, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за інвалідом І групи, дитиною-інвалідом або за престарілим, який досяг 80-річного віку; батьки багатодітної сім`ї; особи, які не мають права на пенсію в розумінні Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам»; учні (вихованці) загальноосвітніх навчальних закладів денної форми навчання.

Підпунктом 5.1 Рішення №116/116 встановлено, що право безоплатного проїзду в Київському метрополітені надається особам, зазначеним у пункті 3 цього рішення (крім учнів (вихованців) загальноосвітніх навчальних закладів денної форми навчання), на підставі Картки киянина.

В Київському метрополітені та наземному пасажирському транспорті загального користування, який працює у звичайному режимі руху надається учням (вихованцям) загальноосвітніх навчальних закладів денної форми навчання на підставі учнівського квитка (підпункт 5.3 Рішення №116/116).

Напрямом 12 Компенсація витрат за пільговий проїзд по міській цільовій програмі Турбота. Назустріч киянам на 2016-2018 роки, затвердженої Рішенням №116/116, було передбачено захід 1. Забезпечувати компенсацію витрат КП Київпастранс та КП Київський метрополітен за пільговий проїзд міським пасажирським транспортом окремих категорій громадян, право безоплатного проїзду для яких встановлено рішеннями Київської міської ради, а також студентам вищих навчальних закладів 1-IV рівнів акредитації та учнів професійно-технічних навчальних закладів.

Напрямом 12 Компенсація витрат за пільговий проїзд по міській цільовій програмі Турбота. Назустріч киянам на 2016-2018 роки, затвердженої Рішенням №116/116, окремо було передбачено захід 2. Забезпечувати придбання комплексних проїзних квитків у КП Київський метрополітен для компенсації проїзду міським пасажирським транспортом учасників АТО.

Паспортами бюджетних програм Надання пільг з оплати послуг зв`язку та інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків, зубопротезування, забезпечення продуктами харчування, оплату електроенергії, природного і скрапленого газу, на побутові потреби, твердого та рідкого пічного побутового палива, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот) та компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян (2017 рік) та Надання пільг з оплати послуг зв`язку, інших передбачених законодавством пільг окремим категоріям громадян та компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян (2018 рік) було передбачено компенсацію за пільговий проїзд електротранспортом окремих категорій громадян (КП Київський метрополітен) із показником затрат Нараховані компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян електротранспортом.

Відповідно до абзацу п`ятого частини першої статті 7 Закону України Про міський електричний транспорт державна політика у сфері міського електричного транспорту проводиться на засадах беззбиткової роботи перевізників.

Згідно із статтею 15 Закону України Про ціни і ціноутворення Кабінет Міністрів України, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які встановили державні регульовані ціни на товари в розмірі, нижчому від економічно обґрунтованого розміру, зобов`язані відшкодувати суб`єктам господарювання різницю між такими розмірами за рахунок коштів відповідних бюджетів.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.01.2015 №66 Про встановлення тарифів на перевезення пасажирів і вартості проїзних квитків у міському пасажирському транспорті, який працює у звичайному режимі руху було встановлено тариф на 1 поїздку метрополітеном в розмірі 4 грн, а у разі використання пластикою безконтактної картки при одноразовому придбанні поїздок - від 3,5 до 4 грн (в залежності від кількості поїздок, зокрема, 3,50 грн за 50 поїдок). В аналізі регуляторного впливу цього розпорядження зазначено, що економічно обґрунтований тариф на послуги з перевезення пасажирів метрополітеном, який покриває витрати КП Київський метрополітен на надання цих послуг та забезпечує технічний розвиток підприємства відповідно до затвердженої програми, становить 4,04 грн. Розпорядженням передбачена додаткова диференціація тарифів на проїзд у метрополітені у разі одноразового придбання кількох поїздок.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 16.06.2017 №732 Про встановлення тарифів на перевезення пасажирів і вартості проїзних квитків у міському пасажирському транспорті, який працює у звичайному режимі руху було встановлено тариф на 1 поїздку метрополітеном в розмірі 5 грн, а у разі використання пластикової безконтактної картки при одноразовому придбанні поїздок - від 4,5 до 5 грн (в залежності від кількості поїздок, зокрема, 4,50 грн за 50 поїдок). Відповідно до пояснювальної записки до цього розпорядження економічно обґрунтований тариф на проїзд метрополітеном - 6,64 грн. Відповідно до розпорядження збільшується вартість проїзних квитків з залишенням системи знижок, у т.ч. у разі придбання декількох поїздок на пластикову безконтактну картку у метрополітені.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05.07.2018 №1147 Про встановлення тарифів на перевезення пасажирів і вартості проїзних квитків у міському пасажирському транспорті, який працює у звичайному режимі руху було встановлено тариф на 1 поїздку метрополітеном в розмірі 8 грн, а у разі використання пластикової безконтактної картки при одноразовому придбанні поїздок - від 6,5 до 8 грн (в залежності від кількості поїздок, зокрема, 6,50 грн за 50 поїдок). Відповідно до пояснювальної записки до цього розпорядження економічно обґрунтований тариф на проїзд метрополітеном - 8,27 грн. Також у пояснювальній записці зазначено, що проїзд пільгових категорій громадян залишається безоплатним.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України Про ціни і ціноутворення знижка (знижувальний коефіцієнт) - зменшення ціни товару виробником (постачальником) під час його продажу (реалізації).

Перерахування коштів у березні 2017 року, березні та грудні 2018 року здійснювались на підставі інформації про фактичний стан розрахунків за рахунок місцевого бюджету на компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян по КП Київський метрополітен станом на визначену дату на виконання міської цільової програми Турбота. Назустріч киянам на 2016-2018 роки, затвердженої Рішенням №116/116.

У березні 2017 року відповідно до чинного на той час Рішення №116/116 нарахування компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян метрополітеном здійснювалось з урахуванням не лише пільгових категорій громадян, які скористались правом безоплатного проїзду на підставі Картки киянина, а й з урахуванням пільговиків, які здійснюють проїзд за відповідними посвідченнями, тобто взагалі без застосування будь-якої картки.

При виконанні вищезазначених паспортів бюджетних програм, в частині пільгового проїзду метрополітеном, не відбувається придбання поїздок пільговиками або для пільговиків на відповідну суму в залежності від кількості поїздок. Нарахування компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян метрополітеном здійснюється не персоніфіковано, за кожним конкретним пільговим пасажиром, а в цілому по підприємству - за кількістю пільгових перевезень всього, що відповідає спрямованості бюджетних програм на відшкодування втрат саме перевізників від перевезення пільгових пасажирів.

Порядок компенсації перевізникам за безоплатний проїзд окремих категорій громадян у м. Києві не встановлено, не визначено чітких строків нарахування компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян електротранспортом в межах бюджетного періоду.

Отже, правових, економічних і технічних підстав застосовувати при нарахуванні компенсаційних виплат КП Київський метрополітен за перевезення пільгових пасажирів градацію тарифів, виходячи із кількості поїздок, немає.

Висновок експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України від 08.04.2020 №195/7, наданий відповідачем на підтвердження завданої Департаменту соціальної політики Київської міської ради матеріальної шкоди у зв`язку з придбанням у КП Київський метрополітен в березні 2017 року, березні та грудні 2018 року поїздок для перевезення у метрополітені пасажирів пільгової категорії по завищеним тарифам у сумі 8 307 843,00 грн, лише підтверджує арифметичний розрахунок різниці між звичайним (базовим) тарифом на одну поїздку та зниженим тарифом, який застосовується при поповненні безконтактної пластикової картки на 50 і більше поїздок. Однак такий висновок жодним чином не підтверджує правову складову порушення механізму компенсації коштів КП Київський метрополітен за пільговий проїзд окремих категорій громадян. При цьому, відсутній вирок суду за фактом розтрати службовими особами Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) бюджетних коштів, виділених за програмою Турбота. Назустріч киянам.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що застосування звичайного (базового) тарифу як компенсації КП Київський метрополітен за пільговий проїзд окремих категорій громадян у межах реалізації бюджетної програми не є порушенням чинного законодавства, а отже, вимога відповідача від 05.09.2019 №26-06-13-15/7354-2019 у частині пункту 1 не базується на належних обґрунтуваннях та доказах, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1921,00 грн, що сплачений платіжним дорученням №1311 від 09.12.2019.

Керуючись статтями 243-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 вимоги Північного офісу Держаудитслужби щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства від 05 вересня 2019 року №26-06-13-15/7354-2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Північного офісу Держаудитслужби на користь Департаменту соціальної та ветеранської політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) судовий збір у сумі 1921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Департамент соціальної та ветеранської політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (03165, місто Київ, проспект Любомира Гузара, будинок 7; ідентифікаційний код 37441694).

Відповідач: Північний офіс Держаудитслужби (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 18; ідентифікаційний код 40479560).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство Київський метрополітен (03056, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 35; ідентифікаційний код 03328913).

Суддя Н. В. Стецик