Справа № 214/981/25
Суддя: Євтушенко О. І.
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/981/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу №214/981/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, структурним підрозділом якого є Управління патрульної поліції у м. Києві, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, закриття справи, -

Представники: від відповідача Черниш О.Г.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся суду з позовною заявою 03.02.2025, в якій просив суд скасувати постанову серії 5АВ №09056541 від 26.01.2025 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, про притягнення його до адміністративної відповідальності за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 км/год.; закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 26.01.2025 працівником патрульної поліції відносно нього було винесено постанову серії 5АВ №09056541 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, за ч.1 ст.122 КУпАП, із накладенням стягненні у виді штрафу у розмірі 170 грн. 00 коп. За змістом постанови, 26.01.2025 він, керуючи автомобілем марки Volkswagen Polo, р/н НОМЕР_1 , по автодорозі вул. Набережне шосе, 4 у м. Києві, допустив перевищення обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 км/год. Оскаржувану постанову позивач вважає протиправною, оскільки хоча й транспортний засіб марки Volkswagen Polo, р/н НОМЕР_1 , належить йому на праві приватної власності, однак 26.01.2025 автомобілем він не керував. Того дня у м. Києві транспортним засобом керував його батько ОСОБА_2 , який і допустив порушення ПДР України та має нести адміністративну відповідальність. Зважаючи на те, що жодних порушень ПДР України він не допускав, підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за обставин, що мали місце 26.01.2025 у м. Києві, відсутні.

Ухвалою суду від 11.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку із законністю та обґрунтованістю винесеної інспектором постанови. Свої заперечення мотивував тим, що ст.14-2 КУпАП встановлено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Крім того, ч.7 ст.258 КУпАП визначено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі встановлюються ст.ст.279-1-279-4 КУпАП та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі» затвердженою наказом № 13 Міністерства внутрішніх справ України від 13.01.2020. Так, при розгляді справи та винесенні постанови серії 5АВ №09056541 від 26.01.2025 інспектором ДПП, у порядку, регламентованому законом, було розглянуто докази перевищення встановленого обмеження швидкості руху на 24 км/год, перевірено інформацію стосовно власника транспортного засобу марки VOLKSWAGEN POLO, р/н НОМЕР_2 , у тому числі інформацію стосовно належного користувача, та передано оператору поштового зв`язку (докази направлення долучено до відзиву) для відправлення копій за місцем реєстрації або проживання особи, яку було притягнуто до адміністративної відповідальності, інформація щодо якого містилася у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів. Стосовно звільнення від відповідальності, передбаченого ст.279-3 КУпАП, то представник відповідача зауважив, що таке звільнення можливе у випадку, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: 1) особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; 2) особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу. Як вбачається з матеріалів справи, жодних вищевказаних дій позивачем зроблено не було.

Щодо використання технічного засобу «Каскад», представник відповідача акцентував увагу, що відповідно до п.21 Переліку засобів вимірювальної техніки, призначених для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології, Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, введеного в дію постановою Кабінету Міністрів України №94 від 13.01.2016, дистанційні вимірювачі швидкості руху транспортних засобів віднесені до засобів вимірювальної техніки на які поширюється дія Технічного регламенту. Таким чином, вказані пристрої повинні проходити процедуру оцінки відповідності (перевірку типу) та отримати сертифікат перевірки типу. У ст.16 Закону про Метрологію та метрологічну діяльність зазначено, що після отримання сертифікату перевірки типу вказані засоби повинні бути внесені до Реєстру затверджених засобів вимірювальної техніки. Враховуючи вимоги ДСТУ, щодо стаціонарних приладів контролю вимірювання швидкості з функціями фото/відеофіксації подій з ознаками порушень ПДР України, комплекс «КАСКАД» вимірює швидкість основним та контрольними каналами і передає результати вимірів, у складі інформаційних файлів, по обом каналам до системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі. Отримання автоматизованою системою обробки даних інформаційних файлів та метаданих від комплексу «КАСКАД» було протестоване. Відповідно до сертифікату відповідності UA.TR.001 22 044-21 від 08.06.2021, КАСКАД, 002-1118, відповідає затвердженому типу, описаному в сертифікаті перевірки типу та застосовним вимогам Технічного регламенту. Випробування викладені в ДСТУ 8809. (копія сертифіката відповідності та копія сертифіката перевірки до відзиву долучена). Також комплекс фото/відеофіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «Каскад» відповідно до експертного висновку відповідає вимогам нормативних документів з технічного захисту інформації в обсязі функцій, зазначених у документі «Комплекс фото/ відеофіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «Каскад». Технічні вимоги за критеріями технічного захисту інформації» зареєстровано в Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України 02.042020 за №1100, дійсний до 02.04.2023 (копію експертного висновку долучено до відзиву). Таким чином, комплекси автоматичної фото/відео фіксації порушень правил дорожнього руху «КАСКАД», як складова частина системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі, пройшли необхідні тестування та мають дозвільні документи на їх використання.

З огляду на відсутність доказів з боку позивача про недопущення ним порушення ПДР України, представник відповідача вважає оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, винесеною в межах повноважень та з дотриманням процесуального порядку, з урахуванням усіх обставин справи.

Правом на подання відповіді на відзив протягом встановленого судом процесуального строку позивач не скористався. Відзив на позов він отримав засобами поштового зв`язку 25.02.2025, що підтверджується долученим до відзиву рекомендованим поштовим відправленням з відміткою про вручення. Клопотань про надання додаткового часу не заявляв.

Суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження, оскільки жоден із учасників справи не заявив про свою участь в судовому засіданні.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Дослідивши наявні у справі докази, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, судом встановлено таке.

26.01.2025 уповноваженою особою Департаменту патрульної поліції (інспектором Коротун К.В.) було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії 5АВ №09056541 у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. За результатами розгляду даних, зафіксованих в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу Каскад 002-1118, інспектор дійшла висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення та наклала адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

За змістом оскаржуваної постанови, 26.01.2025 о 10.12 год. за адресою: м. Київ, вул. Набережне шосе, 4, особа, яка керувала транспортним засобом марки VOLKSWAGEN POLO, р/н НОМЕР_2 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 24 км/год, чим порушила п.12.9 «б» ПДР України. Факт порушення зафіксовано в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу Каскад, 002-1118 (свідоцтво про повірку технічного засобу №22-01/31109, термін дії до 26.06.2025). Постанова містить фото-фіксацію порушення та посилання на фото-, відео- докази в мережі Інтернет за ідентифікатором доступу або за посиланням https://bdr.mvs.gov.ua/user/g/r/5АВ/09056541/.

Вказана постанова є предметом оскарження у даній справі, а тому здійснюючи розгляд справи, відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, суд зобов`язаний перевірити її обґрунтованість та відповідність дійсним обставинам.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано положеннями Законів України «Про національну поліцію», «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, а також нормами КУпАП.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з ч.1 ст.2 КАСУкраїни, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України регламентовано право на судовий захист, яке передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Диспозицією ч.1 ст.122 КУпАП (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення) передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.12.9 «б» ПДР водіям забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Отже, перевищення обмежень швидкості створює склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Разом з тим, аналізом диспозиції норми ст.122 КУпАП встановлено, що для визначення перевищення встановленого швидкісного режиму принциповим є встановлення, де саме рухався водій у населеному пункті (п.12.4 ПДР України), в житловій та пішохідній зонах (п.12.5 ПДР України), поза межами населеного пункту або по дорозі, що проходить через населений пункт (п.12.6 ПДР України) або в залежності від ділянки дороги, де створені дорожні умови, що дають можливість рухатися з більш високою швидкістю (п.12.8 ПДР України). У кожному випадку швидкісний режим є різним, а відтак допущення водієм перевищення його швидкості визначає різну кваліфікацію його дій за частиною ст.122 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що 26.01.2025 о 10.12 год. за адресою: м. Київ, вул. Набережне шосе, 4, особа, яка керувала транспортним засобом марки VOLKSWAGEN POLO, р/н НОМЕР_2 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 24 км/год. Порушення зафіксоване в автоматичному режимі технічним засобом Каскад, 002-1118.

Із матеріалів фото-фіксації порушення, наявних в оскаржуваній постанові, слідує, що технічним засобом Каскад 002-1118 на відповідній ділянці дороги зафіксовано саме автомобіль марки VOLKSWAGEN POLO, р/н НОМЕР_2 , право власності на який зареєстроване за позивачем ОСОБА_1 . Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказував, що вказаний транспортний засіб дійсно перебуває у його власності.

Згідно з геолокаційними та картографічними даними мережі Інтернет із застосуванням сервісу Google Maps (інформація є загальнодоступною), автодорога за адресою: м. Київ, вул. Набережне шосе, 4 це автомобільний шлях в населеному пункті м. Київ, що простягається вздовж Печерського р-ну та призначений для руху в обох напрямках легкових автомобілів, максимально допустима швидкість руху 50 км/год, допустиме відхилення 20 км/год. Згідно з роздруківками фото-фіксації та відео, що знаходяться на Сервісі перевірки адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі за посиланням в мережі Інтернет https://bdr.mvs.gov.ua/user/g/r/5АВ/09056541/ встановлено, що ОСОБА_1 рухався по автодорозі за координатами, вказаними в постанові на фото-фрагменті (які відповідають адресі: м. Київ, вул. Набережне шосе, 4) саме 26.01.2025 о 10.12 год. на ділянці дороги в межах населеного пункту, зі швидкістю 74 км/год, що виходить за межі допустимої відповідно до п.12.4 ПДР України. Перевіркою наявності дорожніх знаків за геолокаційними координатами, зазначеними на фотознімку із застосуванням сервісу Google Maps, наявність цих дорожніх знаків також виявлена.

Підсумовуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку про доведеність наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, оскільки факт порушення ним вимог п.12.9 «б» ПДР України підтверджується належними та допустимими доказами, які відповідач дослідив під час прийняття оскаржуваної постанови. Сумнівів щодо доведеності його вини, які б тлумачились на його користь, у суду немає.

Стосовно посилань ОСОБА_1 , що того дня транспортний засіб перебував у користуванні його батька ОСОБА_2 , який і перебував за кермом транспортного засобу у м. Києві у момент подій, про які йде мова в оскаржуваній постанові, а тому саме він повинен нести відповідальність за допущене порушення ПДР України, то суд оцінює їх критично з огляду на таке.

14 липня 2015 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», що дозволяє накладення штрафів за порушення правил дорожнього руху, що зафіксовані в автоматичному режимі та доповнено КУпАП статтями 279-1-279-4, які визначають особливості розгляду цих справ.

Так, ст.14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. У разі якщо транспортний засіб зареєстровано за межами території України і такий транспортний засіб відповідно до законодавства не підлягає державній реєстрації в Україні, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), притягається особа, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України. Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу. Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п.5 Інструкції, уповноважений поліцейський під час опрацювання матеріалів автоматичної фіксації з використанням Системи з`ясовує наступне: 1) наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках (відеозаписі) в інформаційному файлі; 2) відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках (відеозаписі) символам, розпізнаним Системою; 3) наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб; 4) відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із Системи; 5) наявність у Системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув з володіння відповідальної особи внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу; 6) наявність та повноту інформації про відповідальну особу зафіксованого транспортного засобу, а в разі фіксації транспортного засобу зареєстрованого за межами України - інформації про особу, яка ввезла його на територію України; 7) наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вимогами ст.1187 ЦК України визначено, що діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, віднесено до джерела підвищеної небезпеки. Ця небезпека полягає у самій суті використання транспортного засобу. Людина не може до кінця контролювати механізми під час їх експлуатації. Це пов`язано з рядом об`єктивних факторів, які потрібно відрізняти від внутрішнього ставлення людини до безпеки чи до ризику, оскільки ці категорії є оціночними, а у даному випадку мова йде саме про об`єктивно обумовлену можливість настання негативних наслідків від здійснення цього виду діяльності. Тому навіть сам факт володіння транспортним засобом породжує певні права та обов`язки осіб, за якими зареєстрований транспортний засіб. Наявність зазначених додаткових ознак, характерних для фізичної або юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, вимагає віднесення їх до спеціальних суб`єктів адміністративного правопорушення.

Порушення правил дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, як і інші правопорушення, характеризуються певним ступенем суспільної небезпеки, яка є категорією об`єктивною й існує незалежно від її оцінки кимось. Саме рівень суспільної небезпеки служить тією головною ознакою, за якою класифікуються певні протиправні діяння та визначається їхня приналежність до кримінальних, адміністративних, дисциплінарних чи інших правопорушень, а також встановлюється міра відповідальності за їх вчинення. Внесені зміни дозволили розширити поняття суб`єкта правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, не обмежуючись власниками (співвласниками) транспортних засобів.

Більш того, ст.279-3 КУпАП регламентує можливість звільнення відповідальної особи, зазначеної у ч.1 ст.14-2 цього Кодексу від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, зокрема з підстав, встановлення належного користувача транспортного засобу.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів» від 14.11.2018 №1197 визначено процедуру внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу та надано визначення належного користувача. Так, належний користувач це фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувач (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які, в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до вимог ст.142 КУпАП, несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

З огляду на викладене, у даному випадку тільки позивач ОСОБА_1 як власник, за яким зареєстровано транспортний засіб марки VOLKSWAGEN POLO, р/н НОМЕР_2 (джерело підвищеної небезпеки), міг та повинен був передбачити наслідки, які настали внаслідок перевищення даним автомобілем встановлених обмежень швидкості.

На підтвердження факту того, що 26.01.2025 о 10.12 год. за кермом автомобіля марки VOLKSWAGEN POLO, р/н НОМЕР_2 , був не ОСОБА_1 , а інша особа, позивач не надав жодних доказів. Докази перебування ОСОБА_1 того дня поза межами м. Києва, в матеріалах справи також відсутні.

У даному випадку суд також зауважує, що відповідно до положень ст.14-2 КУпАП статусу відповідальної особи може набути і належний користувач транспортного засобу, якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу. Для набуття статусу відповідальної особи належним користувачем, необхідна наявність двох обов`язкових умов: 1) підтвердження того, що особа дійсно є належним користувачем даного транспортного засобу; 2) внесення відомостей до Єдиного державного реєстру транспортних засобів про належного користувача відповідного транспортного засобу.

Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів про ОСОБА_2 (батька позивача) як належного користувача автомобіля марки VOLKSWAGEN POLO, р/н НОМЕР_2 . Відтак, у даному випадку відповідальною особою транспортного засобу марки VOLKSWAGEN POLO, р/н НОМЕР_2 , з урахуванням вище наведених приписів законодавства України, є особа, за якою зареєстровано зазначений транспортний засіб тобто ОСОБА_1 .

Позаяк, суд зазначає, що сам по собі факт передачі позивачем зазначеного автомобіля іншій особі фактично не звільняє його від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, оскільки, як вже було зазначено вище, таке звільнення можливе лише тільки після вчинення обов`язкових дій, які передбачені положеннями ст. 14-2, 279-3 КУпАП. Позивач є власником транспортного засобу, який є джерелом підвищеної небезпеки, а тому при передачі його в користування третім особам має бути зацікавленим та вжити всіх можливих заходів для забезпечення дотримання користувачем такого транспортного засобу правил дорожнього руху.

В той же час, позивач не надав суду жодних доказів дотримання ним умов звільнення від адміністративної відповідальності, як власника вказаного автомобіля, які прямо передбачені вищенаведеними положеннями ст.279-3 КУпАП, і не посилається на факт вчинення дій, які, згідно із цією статтею, необхідно було вчинити для звільнення його від відповідальності. Матеріали справи також не містять доказів звернення ОСОБА_2 особисто або через офіційний веб-сайт МВС як особи, яка, зі слів позивача ОСОБА_1 , фактично керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та наданням згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, документа (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Суд зазначає, що застосування засобів автоматичної фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху є правомірним та таким, що не порушує прав і основоположних свобод людини (власників транспортних засобів) з урахуванням такого:

1) порядок притягнення до такої відповідальності визначений законодавчо, а саме - Законом України від 14.07.2015 №596-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»;

2) введені обмеження переслідують легітимну мету держави, яка полягає у забезпеченні однієї з найважливіших форм громадської безпеки - безпеки дорожнього руху. її змістом є запобігання або усунення шкідливих для життя та здоров`я людини, власності наслідків, що можуть бути заподіяні використанням транспорту;

3) необхідність убезпечення суспільства від шкідливих наслідків, що виникають унаслідок експлуатації транспортних засобів, зумовлена Конституцією України, зокрема, положеннями статті 3, згідно із якою «людина, її життя і здоров`я, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю».

Захист закріплених життєво важливих інтересів, а також задоволення потреб на безпечне переміщення учасників дорожнього руху реалізується правотворчою і правозастосовною діяльністю уповноважених державних органів. Задля забезпечення дотримання установлених правил руху транспорту та пішоходів державою використовуються певні методи, одним із яких є накладення адміністративних стягнень за вчинені правопорушення, у тому числі такі, що зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою технічних засобів. Лише за ці правопорушення до адміністративної відповідальності притягується фізична або юридична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб. В усіх інших випадках стягнення накладається безпосередньо на ту особу, що керувала транспортним засобом у момент учинення правопорушення.

4) особа, яка притягається до відповідальності за порушення правил дорожнього руху, виявлене в автоматичному режимі, має можливість звернутися до підрозділу Національної поліції в порядку, визначеному ст.279 КУпАП, для звільнення від адміністративної відповідальності у разі, якщо транспортний засіб вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб або протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать його транспортному засобу, а також якщо особа, котра фактично керувала транспортним засобом на момент учинення вказаного проступку, звернеться з відповідною заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, законодавством передбачено можливість оскарження накладеного стягнення як в адміністративному порядку - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі), так і в судовому - в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України із забезпеченням гарантій, закріплених у статтях 6 і 7 Конвенції.

Положення ст.14-2 КУпАП були чинними на момент складення оскаржуваної постанови та є чинними на даний час, неконституційними не визнавались, а тому правомірно застосовані в межах спірних правовідносин.

Дослідивши наявні у справі докази в сукупності, суд на підставі ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 належить залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Згідно зі ст.246 ч. 5 п. 2 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

З огляду на ухвалення рішення на користь відповідача, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Підстави, визначені ст.371 КАС України, для звернення судового рішення до негайного виконання, відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 9, п.10 ч.6 ст.12, ст.ст.72-79, 139, 162, п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.ст.242, 244-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, структурним підрозділом якого є Управління патрульної поліції у м. Києві, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, закриття справи залишити без задоволення.

Постанову серії 5АВ №09056541 від 26.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого в автоматичному режимі, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп., винесену інспектором Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Коротун Ксенією Валеріївною залишити без змін.

Судові витрати, понесені ОСОБА_1 , залишити за ним.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з моменту його підписання безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Департамент патрульної поліції Національної поліції України, , юридична адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд.3.

Рішення суду складено та підписано 27.05.2025.

Суддя О.І. Євтушенко