Справа № 120/6364/25
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

26 травня 2025 р. Справа № 120/6364/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук Ірини Миколаївни, розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовуються протиправною бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100 000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за періоди з 01.08.2022 по 31.08.2022, 01.09.2022 по 26.09.2022, з 03.10.2022 по 12.10.2022, з урахуванням фактично сплачених сум.

Ухвалою від 14.05.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення виявлених судом недоліків, шляхом:

- надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших (додаткових) підстав, що можуть свідчити про поважність пропуску такого строку з підтверджуючими відповідні обставини доказами та з урахуванням правових висновків, викладених в постанові Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.03.2025 у справі № 460/21394/23.

20.05.2025 представником позивача подано заяву про усунення недоліків позовної заяви. В поданій заяві представник позивача зазначив, що строк звернення позивачем пропущено не було, адже положеннями ч. 4 ст. 122 КАС України передбачено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Представник позивача зазначив, що 14.03.2025 було зафіксовано відмову у нарахуванні позивачу додаткової грошової винагороди. Натомість даний позов було подано 08.05.2025, тобто в межах тримісячного строку звернення.

Надаючи оцінку поданій заяву, варто зазначити наступне.

Так, залишаючи даний адміністративний позов без руху було враховано висновки, зроблені Судовою палатою Верховного Суду в постанові від 21.03.2025 у справі № 460/21394/23.

Згідно із позицією Судовою палатою Верховного Суду, початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову (в частині вимог за період з 19 липня 2022 року) слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум, що, у цій справі, відбулося шляхом вручення грошового атестата (тобто, письмового документа, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні).

Як видно з матеріалів позовної заяви, предметом оскарження за даним позовом є бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди в збільшеному розмірі за періоди з 01.08.2022 по 31.08.2022, 01.09.2022 по 26.09.2022, з 03.10.2022 по 12.10.2022.

Натомість до суду з даним позовом позивач звернулася лише 09.05.2025, тобто із суттєвим пропуском передбаченого ст. 233 КЗпП України.

Поряд із цим, в заяві, поданій на виконання вимог ухвали суду 14.05.2025, представник позивача посилаючись на положення ч. 4 ст. 122 КАС України вказав, що позивач скористався правом на досудовий порядок вирішення спору та 14.03.2025 було зафіксовано відмову у нарахуванні позивачу додаткової грошової винагороди.

Надаючи оцінку даним посиланням представника позивача, слід зазначити, що дійсно положення ч. 4 ст. 122 КАС України визначено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Разом із тим, подана представником позивача заява не містить посилань на те, якими саме положеннями та якого саме закону передбачена можливість досудового порядку вирішення спору щодо нарахування та виплати додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168.

Окрім того, в позовній заяві представник позивача особисто зазначив, що 31.10.2024 в інтересах позивача ним було направлено заяву до Військової частини НОМЕР_1 з вимогами, окрім іншого, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період безпосередньої участі у бойових діях та заходах з 05.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 26.09.2022, з 03.10.2022 по 12.10.2022 за наявними у військовій частині НОМЕР_1 документами, які підтверджують безпосередню участь у бойових діях або заходах.

В позовній заяві також зазначено, що відповідь на дане звернення було надано військовою частиною НОМЕР_1 саме 16.11.2024.

До даної відповіді відповідачем також було додано довідку про грошове забезпечення позивача із якої достеменно можливо встановити факт виплати чи/або невиплати спірної винагороди позивачу.

Посилання представника позивача на те, що 14.03.2025 було зафіксовано відмову у нарахуванні позивачу додаткової грошової винагороди, оцінюються критично, адже військова частини НОМЕР_2 не здійснює нарахування та виплату спірної винагороди.

Таким чином, твердження представника позивача на те, що позивачем не пропущено строк звернення до суду оцінюються критично.

Крім того, наведені представником позивача обставини не можуть вважатись поважними причинами пропуску строку звернення до суду, адже отримавши відповідь військової частини НОМЕР_1 від 16.11.2024 позивач чи/або його представник був обізнаний про факт виплати чи/або невиплати спірної винагороди позивачу.

Також, з огляду на зміст запиту представника позивача від 31.10.2024, який був адресований до військової частини НОМЕР_1 , на момент його формування представник позивача уже був обізнаний про невиплату позивачу спірної винагороди.

Разом із тим, слід враховувати, що частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом.

Згідно ч. 2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи вище викладене, а також з метою запобігання обмеження права позивача на звернення до суду, вважаю за необхідне продовжити строк виконання ухвали суду від 14.05.2025 на 5 днів з дня отримання копії даної ухвали з метою надання представнику позивача можливості навести інші обставини, які б свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом (в разі існування таких).

Керуючись ст.ст. 121, 161, 256 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк виконання ухвали суду від 14.05.2025 на 5 днів з дня отримання даної ухвали суду від 26.05.2025.

Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде повернута позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна