Справа № 640/10566/21
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року ЛуцькСправа № 640/10566/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Стецика Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі також ГУ ПФУ в м. Києві, відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку пенсії за віком без застосування доплати до старого розміру пенсії; зобов`язання відповідача перерахувати та виплачувати пенсію за віком позивачу у розмірі, визначеному при призначенні пенсії 11.07.2017 з урахуванням перерахунку на підставі частин 2, 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 03.10.2017.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 11.07.2017 ГУ ПФУ в м. Києві йому була призначена пенсія за віком за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Первісно обрахунок його пенсії проведено за наступною формулою: 0.35500х1.35х1.82929х3764,40=3300,20 грн, основний розмір пенсії, де: 1.35 коефіцієнт стажу; 1.82929 індивідуальний коефіцієнт; 3764,40 середня заробітна плата за три попередні роки перед призначенням пенсії.

Після застосування пенсійної реформи формула розрахунку його пенсії стала наступною: 0.35500х1.82929х3764,40грн=3300,20 грн. Основний розмір пенсії зазначено на рівні 2444.59 грн, однак виплата пенсії продовжується надалі в розмірі 3300,24 грн. Після цього перерахунку відповідач встановив йому доплату у розмірі 855,60 грн, проте даний вид доплати не зазначений в жодному нормативно правовому акті.

На переконання позивача, в 2019 році його пенсія повинна була складати більш ніж 3300,24 грн, оскільки була індексація середньої заробітної плати за три роки, що враховується для обчислення пенсії. У формулі відповідач застосував наступні дані 0.35500х1.82929х4440,40 (3764,40х17%)=2883,58 грн, однак виплачує надалі 3300,24 грн. Після цього перерахунку відповідач встановив позивачу доплату 416,61 грн (даний вид доплати не зазначений в жодному нормативно правовому акті).

Також позивач стверджує, що наступний перерахунок його пенсії повинен був бути здійснений в травні 2020 року з урахуванням ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ч. 4 вказаної статті де зазначено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

Оскільки позивач продовжував працювати, до його стажу додатково зараховується 2 роки. В формулі відповідач застосував наступні дані 0.37500х1.82929х4880,80 (4440,40х11%)=3348,14 грн.

Як наслідок позивач зазначає, що його пенсія почала зростати тільки після двох індексацій та після 2 років додаткового стажу роботи.

Такі дії ГУ ПФУ в м. Києві позивач вважає протиправними, у зв`язку із чим звернувся до суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/10566/21, вирішено, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . В обґрунтування своїх доводів зазначив, що відповідно до пункту 4-3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Вказує, що під час перевірки матеріалів пенсійної справи позивача виявлено, що при розрахунку пенсії останнього з 01.10.2017 невірно застосовано величину оцінки одного року страхового стажу (1,35% замість 1%) та з 01.03.2019 показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески (3764,40 грн замість з 01.03.2019 4404,35 грн, з 01.05.2020 4888,83 грн).

Як наслідок розмір пенсії виплати ОСОБА_1 було приведено у відповідність до законодавства.

Окрім того, згідно заяви від 02.08.2019 позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.08.2019 з врахуванням страхового стажу та заробітної плати за період роботи з 12.07.2017 по 31.07.2019.

В результаті проведених перерахунків з 01.10.2017, з 01.03.2019, з 01.08.2019 відбувся перерозподіл складових пенсійної виплати позивача. При цьому загальний розмір пенсії після перерахунків залишився без змін. Розмір пенсії з 01.05.2020 складає 3614,07 грн (а.с.46-49).

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-IX ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2825-IX (в редакції Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» від 16.07.2024 №3863-IX , який набрав чинності 26.09.2024) установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту. Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом №3863-ІХ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом №3863-ІХ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 КАС України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду Стецика Н.В. від 28.02.2025 адміністративну справу №640/10566/21 прийнято до провадження. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано учасникам справи у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали надати суду додаткові пояснення у справі щодо позовних вимог та заперечень на них (а.с.67-68).

11.03.2025 відповідач подав до суду довідку №2600-0213-8/40903 від 10.03.2025 якою підтвердив факт перебування ОСОБА_1 на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримання пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.72-80).

Інших заяв по суті спору від сторін не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві, отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 11.07.2017.

Заявою від 03.12.2020 позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою у якій зазначив, що при призначенні його пенсії був застосований показник середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки (3764,40 грн) та на підставі ряду нормативних правових актів з 01.05.2020 показник його пенсії становив 4888,83 грн із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Також вказав, що у нього збільшився страховий стаж, оскільки він має статус працюючого пенсіонера. Однак розмір його пенсії залишився незмінним (3754,70 грн). У зв`язку із викладеним позивач просив: надати йому інформацію на підставі чого його пенсія не збільшувалася у зв`язку з перерахунком як працюючому пенсіонеру кожні 2 роки; чому не проводилася індексація його пенсії; з яких правових підстав був зменшений коефіцієнт стажу з 1,35% на 1% (а.с.15).

Листом ГУ ПФУ у м. Києві №329-31373/Г-02/8-2600/21 від 06.01.2021 повідомило ОСОБА_1 про те, що під час перевірки матеріалів його пенсійної справи було виявлено, що помилкового при розрахунку пенсії з 01.10.2017 невірно застосовано величину оцінки одного року страхового стажу (1,35% замість 1%) та з 01.03.2019 показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески (3764,40 грн замість з 01.03.2019 4404,35 грн, з 01.05.2020 4888,83 грн). Тому розмір пенсії виплати позивача було приведено у відповідність до законодавства, що призвело до зменшення розміру пенсії. Окрім того, згідно заяви від 02.08.2019 позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.08.2019 з врахуванням страхового стажу та заробітної плати за період роботи з 12.07.2017 по 31.07.2019. В результаті проведених перерахунків з 01.10.2017, з 01.03.2019, з 01.08.2019 відбувається перерозподіл складових пенсійної виплати. Тобто загальний розмір пенсії після перерахунків залишився без змін. Розмір пенсії з 01.05.2020 складає 3614,07 грн (а.с.6-7).

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Зазначені норми означають, що з метою гарантування правового порядку в Україні кожен суб`єкт приватного права зобов`язаний добросовісно виконувати свої обов`язки, передбачені законодавством, а у випадку невиконання відповідних приписів - зазнавати встановлених законодавством негативних наслідків.

Водночас, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закону №1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини першої та частиною четвертою статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України №1058-ІV (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії за віком) за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону №1058-ІV (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії за віком), коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс = (См*Вс)/100%*12; Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35 %, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08 %.

Частиною першою статті 27 Закону України №1058-ІV визначено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

11.10.2017 набув чинності Закон України №2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі також Закон №2148-VІІІ), яким до частини першої статі 25 Закону №1058-ІV внесені зміни та визначено, що за період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%. Крім того, пункт 4 «Прикінцевих положень» Закону №1058-ІV доповнено, зокрема, пунктом 4-3.

Так, відповідно до пункту 4-3 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень.

Таким чином суд приходить висновку, що Законом №2148-VІІІ з 01.10.2017 визначено новий порядок та умови перерахунку саме раніше призначених пенсій, зокрема із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Подібний за змістом висновок міститься у постановах Верховного Суду від 05.02.2020 у справі №822/3781/17, від 08.05.2023 у справі №1.380.2019.005034 та від 25.09.2023 у справі №200/10870/20-а.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 пенсію призначено 11.07.2017, тобто відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до набрання чинності Законом №2148-VIII.

Відповідно до розрахунку пенсії, первісний розмір пенсії позивача з 11.07.2017 становив 3300,20 грн. (а.с.8). При призначенні пенсії відповідачем застосовано величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

З урахуванням п. 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія позивача підлягала перерахунку з 01.10.2017 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Листом ГУ ПФУ у м. Києві №329-31373/Г-02/8-2600/21 від 06.01.2021 зазначено, що під час перевірки матеріалів пенсійної справи позивача виявлено факт невірного застосування з 01.10.2017 величини оцінки одного року страхового стажу (1,35% замість 1%). Тому розмір пенсії виплати позивача було приведено у відповідність до законодавства. В результаті проведеного перерахунку з 01.10.2017 відбувся перерозподіл складових пенсійної виплати. Загальний розмір пенсії після перерахунків залишився без змін (а.с.6-7).

Як випливає із даних перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 06.01.2021 (а.с.26-27) з 01.10.2017 розмір основної пенсії позивача становить 2444,59 грн. Розрахунок проведено за формулою 0,3550х1,82929х3764,4=2444,59 грн. При цьому до виплати позивачу з зазначено 3300,20 грн та зазначено про доплату до старого основного розміру пенсії (01.10.2027) в розмірі 855,61 грн.

З 01.03.2019 розмір основної пенсії позивача становить 2860,17 грн (а.с.28) При цьому до виплати позивачу зазначено 3300,20 грн та зазначено про доплату до старого основного розміру пенсії (01.10.2027) в розмірі 440,13 грн.

Суд зазначає, що нормами пункту 2 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону №2148-VIII визначено, що у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. Таким чином, Законом №2148-VIII передбачено заходи з метою уникнення зменшення розміру раніше призначених пенсій.

Відтак саме на виконання пункту 2 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону №2148-VIII відповідачем зазначено про доплату відповідних сум (855,61 грн з 01.10.2017 та 440,13 грн з 01.03.2019), щоб розмір пенсії позивача відповідав первісно призначеному її розміру (3300,20 грн).

Таким чином, оскільки вказані дії (встановлення позивачу доплат до основного розміру) ГУ ПФУ у м. Києві вчиненні на підставі пункту 2 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону №2148-VIII та з метою збереження розміру пенсії позивача, підстави для визнання їх протиправними у суду відсутні. В протилежному випадку розмір пенсії позивача був би меншим від розміру первісно призначеної йому пенсії.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача виплачувати йому основний розмір пенсії з урахуванням перерахунку на підставі ч. 2 та ч. 4 ст. 42 Закону №1058-IV, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 статті 42 Закону №1058-IV (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Судом встановлено, що при обчисленні пенсії позивача ГУ ПФУ у м. Києві застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки на рівні 36764,40 грн (а.с.8-9).

Під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії під час її призначення. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13.01.2025 у справі №160/28752/23, від 27.01.2025 у справі №620/7211/24, від 27.01.2025 у справі №200/422/24, від 28.01.2025 у справі №400/4663/24, від 11.02.2025 у справі №160/6064/24, від 18.02.2025 у справі №160/15379/24, від 26.02.2025 у справі №160/6686/24, від 27.02.2025 у справі №400/2358/24.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» визначено, що у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17.

У випадку позивача збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні у 2019 році повинно становить 4404,35 грн (3764,40х1,17).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 №251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» у 2020 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11.

Відповідно, збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) для обрахунку пенсії позивача у 2020 році повинно становить 4888,83 грн (4404,35х1,11).

ГУ ПФУ в м. Києві у листі №329-31373/Г-02/8-2600/21 від 06.01.2021 (а.с.6-7) зазначило, що з 01.03.2019 щодо позивача невірно застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески (3764,40 грн замість з 01.03.2019 4404,35 грн, з 01.05.2020 4888,82 грн).

Відповідачем самостійно здійснено перерахунок пенсії позивача із застосуванням проіндексованого показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні.

Суд звертає увагу, що внаслідок проведення перерахунку складових пенсії позивача, загальний розмір пенсії ОСОБА_1 залишився без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону №1058-IV, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону №1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

02.08.2019 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у м. Києві із заявою про перерахунок пенсії на підставі ч. 4 статті 42 Закону №1058-IV (а.с.39).

Згідно поданої позивачем заяви від 02.08.2019 ГУ ПФУ у м. Києві проведено перерахунок пенсії позивача з 01.08.2019 з врахуванням його страхового стажу та заробітної плати за період з 12.07.2017 по 31.07.2019.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оскарження останнього.

Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або охоронюваний законом інтерес якої порушені такою діяльністю.

Для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв`язку з прийняттям суб`єктом владних повноважень рішення, вчиненню ним дій чи допущенням бездіяльності порушуються права позивача. Захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

В розрізі встановлених обставин справи, суд приходить висновку про те, що оскаржувані позивачем дії ГУ ПФУ в м. Києві відповідають критеріям правомірності, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України, в зв`язку з чим відсутні підстави для визнання таких дій протиправними.

Доводи позивача та представлені ним докази наразі не спростовують вказаних висновків суду.

Зважаючи на висновок суду про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, а також ураховуючи положення ст. 139 КАС України, судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Повний текст рішення суду складено та підписано судом 27 травня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (0453, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16; ).

Суддя Н. В. Стецик