Справа № 756/5127/25
Суддя: Шролик І. С.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

26.05.2025 Справа № 756/5127/25
Номер справи 756/5127/25
Номер провадження 2-а/756/110/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року м.Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі

головуючий суддя - Шролик І.С.,

секретар судового засідання - Лисенко Д.О.

за участю представника позивача - Шестакової Ю.В.,

представника відповідача - Батранчи Д.О.,

свідка - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року позивач ОСОБА_2 , через свого представника адвоката Шестакову Ю.В., звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить поновити процесуальний строк на оскарження постанови головного спеціаліста - інспектора з паркування першого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого округу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Вознесенського А.Ю. серії 2КІ № від 07 серпня 2024 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП; скасувати вказану постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ОСОБА_2 володіє транспортним засобом Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керує чоловік ОСОБА_1 . Позивач 18 листопада 2022 року вперше отримала водійське посвідчення. Після спливу двох років звернулась до сервісного центру для обміну водійських прав, проте отримала повідомлення про наявність понад двох адміністративних правопорушень за цей проміжок часу. При отриманні 03 квітня 2025 року відповіді на адвокатський запит дізналась, про наявність оскаржуваної постанови. Позивач стверджує, що правопорушення не скоювала. В день та час зазначений в постанові вона перебувала у пологовому будинку, з приводу народження дитини, що доводиться випискою з медичної карти. Автомобілем керував її чоловік, який сплатив штраф з власної карти того ж дня, її про порушення не сповістив; полісом обов`язкового страхування ЦПВВНТЗ, в якому страхувальником зазначений ОСОБА_1 . Просить поновити строк на оскарження постанови, оскільки її копію отримала лише 03 квітня 2025 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 квітня 2025 року визначено головуючим суддю Шролик І.С.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 21 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено на 23 травня 2025 року.

02 травня 2025 року представником Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради подано клопотання про залишення заяви без розгляду. В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом. Зауважує, що постанова була виконана, штраф сплачено 07 серпня 2024 року, тому строк на звернення з позовом пропущений. Матеріали позову не містять доказів, що перешкоджало позивачу впродовж десяти діб звернутися зі заявою про скасування постанови.

08 травня 2025 року надійшла заява від ОСОБА_1 в якій він визнає факт керування 07 серпня 2025 року транспортним засобом Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1 й порушення правил паркування.

Представник позивача у судовому засіданні 19 травня 2025 року позов підтримала з підстав та мотивів викладених у ньому. Заявила клопотання про допит в якості свідка ОСОБА_1 .

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, звернув увагу на пропуск строку на оскарження постанови та її фактичне виконання. Зауважив, що постанова не надсилалась позивачу, оскільки фактично була виконана.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_1 надав пояснення, що 07 серпня 2024 року він керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1 . Їхав забирати дружину ОСОБА_2 з пологового будинку. Заїхав купити квіти, був знак про заборону зупинки, але через відсутність місць для паркування, здійснив зупинку на 5 хвилин. Прийшов до машини, побачив інспектора з паркування, який під скло поклав постанову, яку одразу оплатив. Через значний клопіт та життєві обставини, спричинені народженням дитини, дружині нічого не сповістив про постанову й штраф. Окрім того, проживаючи тривалий проміжок часу за межами України не знав, що штраф оформлюється на власника машини, а не на транспортний засіб. Дізналися про постанову лише, коли прийшов час дружині замінити водійські права.

Заслухавши позицію представників сторін та свідка, дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, оцінивши їх в сукупності суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 07 серпня 2024 року головним спеціалістом - інспектором з паркування першого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого округу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Вознесенським А.Ю. прийнято постанову серії 2КІ № від 07 серпня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП;

З вказаної постанови вбачається, що транспортний засіб Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1 , 07 серпня 2024 року о 13.46 год. був зупинений по вул. Антоновича,158 в місті Києві в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом позовних вимог позивача є оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів від 08 серпня 2024 року серія 2КІ №.

Відповідно до положень частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Слід зазначити, що умовою для звернення особи до суду з позовом щодо оскарження рішення органу місцевого самоврядування є наявність у позивача переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав, тобто створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб`єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона має право розраховувати в разі належної поведінки зобов`язаної особи.

Рішенням Київської міської ради від 5 жовтня 2023 року № 7112/7153 «Про впорядкування питань щодо діяльності інспекторів з паркування в місті Києві» уповноважено посадових осіб (інспекторів з паркування) Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою та сьомою статті 122, частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, від імені виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Отже, головний спеціаліст-інспектор з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Вознесенський А.А. наділений повноваженнями розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення на підставі КУпАП.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.288 КУпАП постанова інспектора з паркування про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з урахуванням особливостей, визначених цим Кодексом.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлений органом, правомочним розглядати скаргу (ч.1 ст.289 КУпАП).

Згідно приписів ч.2 ст.291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Отже, при вирішенні питання пропуску строку звернення з позовом до суду щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, необхідно з`ясувати дату отримання цієї постанови.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 12 червня 2020 року у справі № 686/28291/19.

Як досліджено з матеріалів справи, копію оскаржуваної постанови надіслано позивачу на адвокатський запит та отримано 03 квітня 2025 року. З позовною заявою ОСОБА_2 звернулася до суду 14 квітня 2025 року, тобто на десятий день, після отримання копії оскаржуваної постанови. Отже, суд прийшов до переконання, що строк на оскарження постанови від 07 серпня 2024 року пропущений з поважних причин, через не надіслання постанови від 07 серпня 2024 року ОСОБА_2 . В судовому засіданні представник відповідача підтвердив факт не надіслання ОСОБА_2 копії постанови, згідно положення ст.300-1 КУпАП, яка була виконана ОСОБА_1 .

В свою чергу обов`язковою умовою для залишення адміністративного позову без розгляду є не лише встановлення факту пропуску строку звернення до суду, а й відсутність підстав вважати, що такий строк пропущений з поважних причин. Водночас, у визначенні моменту і виникнення права на позов мають значення дві обставини: об`єктивна - наявність факту порушеного права, суб`єктивна - особа дізналася або повинна була дізнатись про факт порушення права. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу строку звернення до адміністративного суду може бути пов`язаний із різними юридичними фактами та їх оцінкою.

З огляду на обставини справи, суд вважає що позивач пропустила строк на оскарження постанови з поважних причин, про наявність оскаржуваної постанови не була обізнана до отримання її копії, не дивлячись на те, що оплатила штраф особа, яка керувала автомобілем, тобто фактичне її виконання суд вважає необхідним поновити позивачу строк на оскаження.

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду на підставі ст.123 КАС України через пропуск строку задоволенню не підлягає.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Дорожній знак 3.34 "Зупинку заборонено". Забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

За положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

За змістом норм ч. 1, ч. 2 ст. 7, ст. 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності. Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи (ч. 3 ст. 77 КАС України).

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративний проступок - це насамперед дія або бездіяльність, що при наявності певних ознак розглядається законом як порушення встановлених правил поведінки громадян у певних сферах громадського життя. До таких правил, зокрема, належать правила у сфері безпеки дорожнього руху.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об`єкту, об`єктивній і суб`єктивній сторонам та суб`єкту правопорушення.

Положеннями ст.14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Власником транспортного засобу Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав факт вчинення саме ним адміністративного правопорушення. Згідно дослідженої квитанції від 07 серпня 2024 року ОСОБА_1 здійснив оплату штрафу за порушення правил паркування, що також визнано представником відповідача в судовому засіданні, який долучив інформацію з сервісного центру.

Доказів вчинення порушення правил зупинки ОСОБА_2 , як власником автомобіля, представником відповідача не надано та матеріали справи не містять. Окрім того, з досліджених доказів, наявних в матеріалах справи, доведено що в час скоєння правопорушення ОСОБА_2 перебувала у медичному закладі.

Зважаючи на те, що відповідачем не доведено вину ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного проступку, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного проступку провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність скасувати постанову про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення від 07 серпня 2024 року серії 2КІ № , складену інспектором з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого округу Київської міської ради, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись Законом України "Про дорожній рух", Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, ст. ст. 7, 122, 245, 247, 251, 255 КУпАП, ст. ст. 5, 6, 7, 9, 77, 241-247, 268, 271, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову серії 2КІ № від 07 серпня 2024 року головного спеціаліста - інспектора з паркування першого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого округу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Вознесенського Андрія Андрійовича, якою визнано ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у сумі 340,00 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26 травня 2025 року.

Суддя І.С. Шролик