Справа № 200/1543/25
Суддя: Черникова А.О.
Дата ухвалення: 2025-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року Справа№200/1543/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черникової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі-позивач) через свого представника адвоката Аканову Євгенію Ігорівну, яка діє на підставі ордеру серії АН №1636288 від 3 березня 2025 року, звернувся через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд» до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі-відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 20 лютого 2025 року №06 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-ІV;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву позивача від 23 січня 2025 року про призначення пенсії за віком та зарахувати періоди навчання з 1 вересня 1990 року по 23 червня 1993 року до пільгового стажу; проходження служби в збройних силах з 1 листопада 1993 року по 6 травня 1995 року до пільгового стажу; роботи на шахті з 21 липня 1995 року по 1 червня 1997 року, з 23 липня 1993 року по 28 жовтня 1993 року, з 1 липня 2021 року по 30 квітня 2022 року, з 1 липня 2022 року по 31 липня 2024 року до страхового та пільгового стажу.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що має пільговий стаж роботи якого достатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах незалежно від віку згідно ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 6 березня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

20 березня 2025 року судом отримано від відповідача відзив на позов та додаткові докази по справі.

13 травня 2025 року до суду надійшли додаткові докази по справі від відповідача.

22 травня 2025 року до суду надійшли додаткові докази по справі від представника позивача.

В період з 14 квітня 2025 року по 28 квітня 2025 року включно суддя Черникова А.О. перебувала у щорічній основній відпустці.

У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, зазначаючи наступне.

13 лютого 2025 року позивач звернувся до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пільгової пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV.

За принципом екстериторіальності заява про призначення пенсії ОСОБА_1 була передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

За результатами заяви позивача від 13 лютого 2025 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 20 лютого 2025 року № 06 прийнято рішення про відмову позивачу в призначенні пільгової пенсії за віком у зв`язку з відсутністю пільгового стажу 10 років.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, пенсія за віком на пільгових умовах призначається після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених робота

При опрацюванні наданих позивачем документів страховий стаж особи становить 16 років 2 місяці 25 днів, стаж з урахуванням кратності за Списком № 1 становить 25 років 2 місяці 25 днів. Вік заявника 50 років.

Необхідний страховий стаж (Список № 1) становить 25 років.

Необхідний пільговий стаж (Список № 1) становить 10 років.

Пільговий стаж особи становить 9 років 3 місяці 12 днів (професії за постановою № 202 (25)).

За доданими документами до страхового стажу позивача не зараховано:

- період роботи з 23.07.1993 по 28.10.1993, згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 23.07.1993, оскільки запис про початок трудової діяльності виконано раніше ніж дата заповнення трудової книжки, а також при прийнятті на роботу не зазначено назву підприємства.

- період роботи з 01.07.2021 по 30.04.2022 та 01.07.2022 по 31.07.2024, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні дані про сплату внесків. Дата з якої особа матиме право на призначення пільгової пенсії згідно поданих документів 01.12.2025.

Відповідач вважає, що в діях органу Пенсійного фонду не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача, оскільки проведено розрахунок стажу позивачу згідно вимог чинного законодавства. У зв`язку з чим, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, у зв`язку з відсутнім необхідним пільговим стажем для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими відповідними законами, дія воєнного стану неодноразово продовжувалась та станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України згідно з паспортом № НОМЕР_2 , виданим 21 грудня 2020 року органом 1452, зареєстрований за адресою згідно довідки про реєстрацію місця проживання № 05-21/1471 від 28 грудня 2020 року: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зареєстроване за місцезнаходженням: зареєстроване місцезнаходження: 58002, м. Чернівці, пл. Центральна, буд. 3; , є суб`єктом владних повноважень та належним відповідачем у справі.

23 січня 2025 року позивач звернувся до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пільгової пенсії за віком (Список № 1).

Згідно принципу екстериторіальності заяву та документи позивача було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та прийнято рішення від 20 лютого 2025 року №06 про відмову позивачу призначення пенсії за віком відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-ІV у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

В рішенні відповідач зазначив наступне.

Пільговий стаж особи становить 16 років 2 місяці 25 днів, стаж з урахуванням кратності за Списком № 1 становить 25 років 2 місяці 25 днів. Вік заявника 50 років.

Пільговий стаж особи становить 9 років 3 місяці 12 днів (професії за постановою № 202 (25)).

За доданими документами до страхового стажу позивача не зараховано:

- період роботи з 23.07.1993 по 28.10.1993, згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 23.07.1993, оскільки запис про початок трудової діяльності виконано раніше ніж дата заповнення трудової книжки, а також при прийнятті на роботу не зазначено назву підприємства.

- період роботи з 01.07.2021 по 30.04.2022 та 01.07.2022 по 31.07.2024, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні дані про сплату внесків.

Дата з якої особа матиме право на призначення пільгової пенсії згідно поданих документів 1 грудня 2025 року.

На адвокатський запит представника позивача, адвоката Аканової Є. від 26 лютого 2025 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області листом від 28 лютого 2025 року (вих№2400-1701-8/8077) повідомило, що при прийнятті рішення №06 від 20 лютого 2025 року до пільгового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди роботи:

- з 23.07.1993 по 28.10.1993 та з 20.07.1995 по 01.06.1997, оскільки довідка, що підтверджує пільговий характер роботи, заявником не надана, а в трудовій книжці відсутня інформація про перебування (неперебування) у відпустках без збереження заробітної плати, прогули, простої, тощо та атестацію робочих місць (крім того, зауважимо, що запис про початок трудової діяльності в трудовій книжці НОМЕР_1 виконано раніше ніж дата заповнення трудової книжки, а також при прийнятті на роботу не зазначено назву підприємства);

- з 01.07.2021 по 30.04.2022 та з 01.07.2022 по 31.07.2024, оскільки відсутня сплата страхових внесків в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч. 1 ст. 38 Закону України від 10.02.1998 № 103/98-ВР «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня слухача, утому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Оскільки, згідно диплому НОМЕР_4 заявнику присвоєно кваліфікацію електрогазозварника, а інформація про працевлаштування за набутою професією в межах трьох місяців відсутня, то підстав для зарахування періоду навчання з 01.09.1990 по 23.06.1993 до пільгового стажу немає.

Час проходження військової служби зараховується до пільгового стажу, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалась за фахом у професійно-технічному навчальному закладі або працювала за професією, яка дає право на пільгову пенсію.

Так як документами не підтверджено, що ОСОБА_1 на момент призову на строкову військову службу навчався за фахом у професійно-технічному навчальному закладі чи працював за професією, яка дає право на пільгову пенсію, то до пільгового стажу не враховано період проходження строкової військової служби з 01.11.1993 по 06.05.1995.

Відповідно до довідки форми РС-право до страхового та пільгового стажу позивача зараховано наступним чином:

- 01.09.1990 по 23.06.1993 Навчання у вищих/ середн.НЗ - 2 роки 9 місяців 23 дні;

- 01.11.1993 по 06.05.1995 Військова служба строкова - 1 рік 6 місяців 6 днів;

- 04.07.1995 по 20.07.1995 - 0 років 0 місяців 17 днів;

- 21.07.1995 по 01.06.1997 1рік 10 місяців 11 днів;

- 01.12.1998 по 29.05.1999 - Безробіття 0 років 5 місяців 29 днів;

- 01.01.2003 по 29.01.2003 - 0 років 0 місяців 29 днів;

- 01.02.2003 по 28.02.2003 - 0 років 1 місяць 0 днів;

- 19.03.2012 по 30.06.2021 ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в - 9 років 4 місяці 0 днів.

Позивач не погоджуючись із рішенням відповідача, який не зарахував йому спірний пільговий стаж, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

На підставі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) регулюються відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Згідно зі ст. 8 Закону № 1058-IV громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 114 цього Закону визначено право та умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Так, відповідно до ч. 1 зазначеної статті право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у ч.ч. 2 і 3 цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у ч. 4 цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IVна пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим п о в н и й робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, […]. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абз. 1 цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абз.абз. 1, 15 - 23 цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абз. 1 ч. 1ст. 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; […]

З метою реалізації положень зазначеної норми Кабінет Міністрів України постановою від 31 березня 1994 року № 202 затвердив Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, у якому наведено перелік робіт і професій, що дають право на таку пільгову пенсію (далі - Список № 202).

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Система персоніфікованого обліку була впроваджена в Україні з 1 липня 2000 року (відповідно до Указу Президента України «Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування» від 4 травня 1998 року № 401/98).

Отже, за періоди до 1 липня 2000 року територіальні органи Пенсійного фонду мають обчислювати страховий стаж на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ(в редакції, чинній станом на час прийняття спірного рішення) (далі - Закон № 1788-ХІІ) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (в редакції, чинній станом на час прийняття спірного рішення) (далі Порядок № 637), також встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка (п. 1).

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Таким чином, відповідно до діючого законодавства основним та достатнім документом (за наявності відповідних записів в ній), що підтверджує стаж роботи, за період є трудова книжка; а у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як вбачається з трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 29 жовтня 1993 року, позивач:

- з 1 вересня 1990 року по 23 червня 1993 року навчався в СПТУ № № 63 м. Новогродівка ( диплом НОМЕР_5 від 23.06.93) (запис №1);

- 23 липня 1993 року прийнятий учнем гірника з повним робочим днем у шахті (наказ №176 від 30.07.1993 (запис №2);

- з 2 серпня 1993 року по 29 вересня 1993 року проходив практику, був направлений на курсове навчання з відривом від роботи в УП шахта «Росія» за професією гірник (наказ №1564 від 06.07.1993 (запис № 3);

- 28 жовтня 1993 року звільнений за ст. 36 п. 3 КЗпП України (призов на військову службу) наказ №2090 від 29.10.1993 (запис №4).

- з 1 листопада 1993 оку по 6 травня 1995 року служба в Збройних Силах (військовий білет НОМЕР_6 (запис №5);

- 4 липня 1995 року прийнятий учнем гірника по ремонту гірничих виробок на дільницю конвеєрного транспорту - наказ 125к від 07.07.1995 (запис №6);

- 20 липня 1995 року переведений гірником по ремонту гірничих виробок з повним робочим днем у шахті наказ №1115 від 20.07.1995 (запис №7);

- 1 червня 1997 року звільнений за власним бажанням - наказ №79к від 03.06.1997 (запис №8).

Суд зауважує, що у трудовій книжці позивача містяться відомості про його зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці у період роботи з 23 липня 1993 року по 28 жовтня 1993 року, що є підтвердження його пільгового стажу за даними трудової книжки, що обумовлює підтвердження пільгового характеру роботи уточнюючою довідкою.

Водночас, в трудовій книжці позивача є посилання на відповідні накази як на підставу внесення записів, вони завірені підписом повноважної особи та печаткою, не містять виправлень, а відтак, не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист з огляду на те, що позивач жодним чином не впливає на дотримання роботодавцем порядку заповнення трудової книжки та не може нести негативні наслідки за окремі її недоліки, а підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

При цьому суд зазначає, що витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу, тобто перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним. Неможливість Пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці (пільговій довідці) відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Згідно зі ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВРчас навчання в професійно-технічному учбовому закладі зараховується в трудовий стаж учня, слухача, у тому числі в стаж роботи за фахом, яка надає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу по придбаній професії не перевищує 3 місяці.

Аналогічна, за змістом, вимога міститься і в абз.1 п. 26 Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 №1240, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі до безперервного і до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за одержаною професією не перевищує трьох місяців.

Як встановлено судом, позивач закінчив навчання в ПТУ №63 м. Новогродівка 23 червня 1993 року; за професією «електрогазозварник 4 розряду» (копія диплому НОМЕР_4 від 24 червня 1993 року, реєстраційний №1970).

23 липня 1993 року позивач був прийнятий на роботу за професією «учень гірник підземний з повним робочим днем у шахті», з 2 серпня 1993 року по 29 вересня 1993 року проходив курсове навчання з відривом від роботи в УП ш. «Росія» за професією «гірник підземний».

Отже, позивач був прийнятий на роботу протягом трьох місяців після закінчення навчання в професійно-технічному учбовому закладі.

Разом із цим робота у металургійній галузі за професіями «електрогазозварники на підземних роботах» включена у Список № 202 (Розділ V Списку № 202 «Металургійне виробництво чорних та кольорових металів (рудопідготовка, збагачення, окускування, випал руд і нерудних копалин, коксохімічне виробництво, виробництво динасових виробів»).

Професія «електрогазозварник» включена до Списку № 1 відповідно до постанови КМУ від 11.03.1994 №162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», якою затверджено «СПИСОК № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» за кодом «10103000» підземні роботи на будівництві, реконструкції, технічному переозброєнні і капітальному ремонті: гірничих виробок, метрополітенів, підземних каналів, тонелів та інших підземних споруд за кодом «1010300а-19756» Електрогазозварювальники, отже, робота позивача за цією професією дає право на пенсію відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV.

Беручи до уваги, що позивач після закінчення навчання в професійно-технічному учбовому закладі набув професію «електрогазоварник», суд висновує, що набута позивачем професія належить до професій, включених до Списку № 202.

Щодо не зарахування відповідачем до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду проходження строкової військової служби з 01.11.1993 по 06.05.1995, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба, незалежно від місця її проходження.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», передбачено, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Отже, період строкової військової служби повинен зараховуватися до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо особа на момент призову на строкову військову служби працювала за професією, що дає право на пенсію на пільгових умовах або після демобілізації особа працювала за набутою спеціальністю в професійно-технічному закладі.

Як вже зазначалось вище, позивач на момент призову на строкову військову службу працював за професією, що віднесена та зарахована відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком №1.

Таким чином, оскільки на момент призову на строкову військову службу позивач працював за професією, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах, суд вважає, що відповідачем протиправно не зараховано вказаний період до пільгового стажу.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник, зокрема, щодо не зарахування відповідачем до страхового стажу для призначення пенсії періодів роботи з 01.07.2021 по 30.04.2022 та з 01.07.2022 по 31.07.2024, у зв`язку із відсутністю сплати страхових внесків.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено у частинах першій, третій, десятій ст. 20 Закону № 1058-IV, якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини дванадцятої статті 20 цього Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Зокрема, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 16 Закону № 1058-IV, застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

Відповідно до положень ст. 106 Закону № 1058-XV, відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Так, з індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка форми ОК-5) дійсно вбачається, що в періоди роботи позивача з грудня 2021 року по липень 2024 року ВІДОКРЕМЛЕНИМ ПІДРОЗДІЛОМ «ШАХТА 1-3 «НОВОГРОДІВСЬКА» ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «СЕЛИДІВВУГІЛЛЯ» () нараховувалась заробітна плата за цей період, і ці періоди підтверджуються записами у трудовій книжці позивача, проте відсутня сплата страхових внесків.

Суд зазначає, що фактично внаслідок невиконання роботодавцем обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наявність заборгованості роботодавця перед Пенсійним фондом України по страховим внескам не може бути підставою для відмови у зарахуванні періоду роботи позивачці до страхового стажу, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працювала застрахована особа.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного в цій справі рішення відповідача і наявність підстав для його скасування.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно із квитанцією про сплату №6522-1047-1346-7305 від 3 березня 2025 року, позивачем сплачено судовий збір у сумі 968,96 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 968, 96 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 5-9, 12, 15, 18, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 94, 139, 241-243, 245, 246, 263, 295, 297, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області (зареєстроване місцезнаходження: 58002, м. Чернівці, пл. Центральна, буд. 3; ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 20 лютого 2025 року №06 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-ІV.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23 січня 2025 року про призначення пенсії за віком та зарахувати періоди: навчання з 1 вересня 1990 року по 23 червня 1993 року до пільгового стажу; проходження служби в збройних силах з 1 листопада 1993 року по 6 травня 1995 року до пільгового стажу; роботи на шахті з 21 липня 1995 року по 1 червня 1997 року, з 23 липня 1993 року по 28 жовтня 1993 року, з 1 липня 2021 року по 30 квітня 2022 року, з 1 липня 2022 року по 31 липня 2024 року до страхового та пільгового стажу.

Стягнути з Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області (зареєстроване місцезнаходження: 58002, м. Чернівці, пл. Центральна, буд. 3; ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.О.Черникова