Справа № 742/2041/25
Суддя: Коротка А. О.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/35/25
Єдиний унікальний № 742/2041/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Короткої А.О.,

при секретарі судового засідання Бурмаці Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представниця позивача адвокатка Жовнер Оксана Миколаївна, до інспектора Прилуцького РВП ГУНП у Чернігівській області Селезька Володимира Ігоровича та Головного управління національної поліції у Чернігівській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокаткою Жовнер О.М. було подано до суду з позовом ОСОБА_1 до інспектора Прилуцького РВП ГУНП у Чернігівській області Селезька Володимира Ігоровича та Головного управління національної поліції у Чернігівській області, в якому просить скасувати постанову, винесену інспектором Прилуцького РВП ГУНП у Чернігівській області Селезьком Володимиром Ігоровичем від 31.03.2025 серії ЕНА №4392666 за порушення пункту 2.3 (в) ПДР, за якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП, та закрити провадження по даній справі, а також просив стягнути з Головного управління національної поліції у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 , понесені ним судові витрати по справі у розмірі 5484,48 грн.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що постанову складено з порушенням положень КУпАП України, а виклад обставин справи про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності, посилаючись на те, що дійсно 31.03.2025 о 09 год. 12 хв. позивач ОСОБА_1 в м.Прилуки Чернігівська область по вул.Вокзальній біля буд.39 керував автомобілем Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , та був зупинний екіпажем ГРПП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області в складі поліцейського Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області старшого сержанта поліції Круша Ю.А. та інспектора Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області лейтенанта поліції Селезька В.І. Зупинка була здійснена за допомогою увімкнення червоного проблискового сигналу на службовому автомобілі поліції, який рухався позаду автомобіля ОСОБА_1 . Службовий автомобіль поліції жодного разу не випереджав і не зрівнювався з автомобілем Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 ..

Після зупинки до автомобіля позивача підійшли вищевказані співробітники поліції та повідомили, що ОСОБА_1 керує автомобілем не пристебнутий ременем безпеки, попросили пред`явити посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засовів.

Після перевірки документів співробітники поліції сіли в службовий автомобіль, якийсь час перебуваючи всередині, набирали щось на службовому планшеті, а потім повідомили ОСОБА_1 , що постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №4392666 він притягнений до адміністративної відповідальності за порушення пункту 2.3 (в) ПДР, ч.5 ст.121 КУпАП з накладанням штрафу в розмірі 510,00 грн, запропонували поставити підписи в роздрукованій постанові, після підпису не надали ОСОБА_1 копії постанови, а вручили лише нижню частину роздруківки в якій вказані сума штрафу, призначення платежу, стаття КУпАП, фабула постанови та реквізити для сплати, без зазначення місця та часу розгляду справи та інформації про посадову особу, яка винесли вищевказану постанову.

В подальшому було встановлено що постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА 4392666 за ч.5 ст.121 КУпАП винесена інспектором Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області лейтенантом поліції Селезьком В.І.

Виходячи з викладеного, ОСОБА_1 не погоджується із рішенням інспектора Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області лейтенанта поліції Селезька В.І. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та вважає постанову серії ЕНА №4392666 від 31.03.2025 року незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки Інспектор Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області лейтенант поліції Селезько В.І. проігнорував вимогу ст.279 КУпАП, розпочав 31.03.2025 розгляд справи стосовно порушення ОСОБА_1 під час керування автомобілем Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , п.2.3 (в) ПДР, без представлення себе як посадової особи, яка розглядає справу, не оголосив, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, не роз`яснив ОСОБА_1 його права і обов`язки згідно зі ст.268 КУпАП, не надав можливість скористатися при розгляді справи юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги.

Під час розгляду справи інспектор Селезько В.І. не мав жодних, фактичних даних чи доказів керування ОСОБА_1 автомобіля Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , не пристебнутим ременем безпеки, тому в порушення норми ст.252 КУпАП та пункту 10 розділу III інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ №1395 від 07.11.2015 не оцінював докази ґрунтуючись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Після проведення з численними порушеннями розгляду справи, інспектор Селезько В.І. виніс на ОСОБА_1 постанову ЕНА №4392666 за порушення пункту 2.3 (в) ПДР за ч.5 ст.121 КУпАП з накладанням штрафу в розмірі 510,00 грн. Після того, як постанова була роздрукована і підписана, інспектор Селезько В.І. порушив вимоги ст.285 КУпАП та підпункт 5 пункту 5 розділу IV інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ №1395 від 07.11.2015 та не надав ОСОБА_1 копію постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, до постанови у справі про адміністративне правопорушення не долучено доказів, передбачених ст.251 КУпАП України, а саме: протоколу у справі про адміністративне правопорушення, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновку експерта, речових доказів, тощо.

Тому позивач вважає, що оскаржувана постанова є такою, що складена за результатами неповного та однобічного з`ясування обставин по справі, з істотним порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому є протиправною та підлягає скасуванню, тому він і звернувся до суду з відповідним позовом.

В судове засідання позивач та його представниця не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, проте остання подала заяву до суду в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила провести розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Відповідач інспектор Прилуцького РВП ГУНП у Чернігівській області Селезько В.І. та представник Головного управління національної поліції у Чернігівській області у судове засідання не з`явилися також, з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання були повідомлені завчасно та належним чином (а.п.25, 26, 28, 30), а також не надали заперечень щодо суті позову і не повідомили про поважність причини неявки в судове засідання.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного переконання.

Постановою серії ЕНА №4392666 від 31.03.2025 на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.5 ст.121 КУпАП. У постанові зазначено, що 31.03.2025 о 9 год. 12 хв. ОСОБА_1 в м.Прилуки Чернігівської області по вул.Вокзальній біля буд.39 керував транспортним засобом Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 (в) ПДР України (а.п.8).

Вищевказана постанова була складена інспектором Прилуцького РВП ГУНП у Чернігівській області Селезьком В.І.

Вирішуючи спір по суті, суд, перш за все, зазначає, що інспектор Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Селезько В.І. не є належним відповідачем у даній справі.

Так, згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі про порушення правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, інспектори патрульної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції, а не від свого імені.

Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі № 742/2298/17.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Таким чином, належним відповідачем у даній справі є саме Головне управління національної поліції в Чернігівській області, визначений у позовній заяві, що є підставною для відмови у задоволенні позову до інспектора Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Селезька В.І.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 26 грудня 2018 року у справі № 724/716/16, від 17 червня 2020 року у справі № 127/6881/17 та від 17 вересня 2020 року у справі № 742/2298/17.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ст. 2 КАС України).

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихст.255 КУпАП.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Така постанова повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому необхідно також врахувати і практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin V. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «...суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідач не надав суду доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

Разом з тим, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача з приводу неповного з`ясування обставин справи та недоведеність доказами порушення Правил дорожнього руху та Закону України «Про дорожній рух».

Таким чином, враховуючи, що відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, приймаючи до уваги приписи ч.2 ст.77 КАС України, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4392666 від 31.03.2025 прийнята відповідачем з порушенням норм КУпАП.

На підставі викладеного, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є недоведення відповідачем належними та допустимими доказами факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, то з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність задоволення даного адміністративного позову в частині скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Стосовно вимог позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Виключний перелік органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення міститься в статті 213 КУпАП, до яких відносяться як суди, так і органи Національної поліції. Проте, розмежування підвідомчості спорів між даними органами зазначене у статтях 221-222 КУпАП.

Згідно з приписами ст.222 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачених, зокрема, частиною 5 статті 121 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції та не передбачає повноваження судів розглядати дані справи в розумінні глави 22 КУпАП.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 121 КУпАП, органи Національної поліції виносять постанову (частина 1 статті 283 КупАП). Відповідно до частини 1 статті 284 КупАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Таким чином, виключне право виносити одну із вищевказаних постанов по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП, належить органам Національної поліції та відноситься до дискреційних повноважень останніх.

Тому суд, розглядаючи спір у порядку адміністративного судочинства, у справах про адміністративні правопорушення, перелік яких зазначений у статті 222 КУпАП, не вправі перебирати на себе повноваження органів Національної поліції з вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу та виносити одну з постанов, визначених статтею 284 КУпАП замість вказаного суб`єкта владних повноважень, що виключатиме втручання суду у дискреційні повноваження останнього.

Вказане знаходить своє відображення в постанові Верховного Суду від 16.07.2018 у справі №214/2517/17.

Враховуючи вимоги ст.139 КАС України, у зв`язку із задоволенням позову судовий збір, сплачений позивачем при подачі позов у розмірі 484,48 грн (а.п.1), а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн (а.п.14,15) підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень, тобто Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.2, 77, 139, 229, 241-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ), представниця позивача Жовнер Оксана Миколаївна (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) до Головного управління національної поліції у Чернігівській області (, юридична адреса: проспект Перемоги, буд.74, м.Чернігів, 14000) про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити.

Постанову, винесену інспектором Прилуцького РВП ГУНП у Чернігівській області Селезьком Володимиром Ігоровичем від 31.03.2025 серії ЕНА №4392666 за порушення пункту 2.3 (в) ПДР, за якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП, - скасувати.

Стягнути з Головного управління національної поліції у Чернігівській області (, юридична адреса: проспект Перемоги, буд.74, м.Чернігів, 14000) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , понесені ним судові витрати по справі у розмірі 5484 (п`ять тисяч чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ), представниця позивача Жовнер Оксана Миколаївна (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) до інспектора Прилуцького РВП ГУНП у Чернігівській області Селезька Володимира Ігоровича (адреса: вул.Котляревського, 66, м.Прилуки, Чернігівська область, 17500) та іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.05.2025.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Анна КОРОТКА