Справа № 366/692/25
Суддя: Корчков А. А.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 366/692/25
Провадження № 2-а/366/31/25
РІШЕННЯ

Іменем УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року с-ще Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі судді Корчкова А.А., за участі секретаря судових засідань Іванової Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Іванків за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , поданим представником, адвокатом Приборою Павлом Івановичем до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 176/1 від 14.02.2025,

ВСТАНОВИВ:

До Іванківського районного суду Київської області звернувся представник позивача, адвокат Прибора Павло Іванович з адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 , Відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 176/1 від 14.02.2025.

Позов обґрунтовує тим, що 14.02.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно позивача було винесено Постанову № 176/1 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, з якої вбачається, що 14.02.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 у строк, а саме 28.11.2024, зазначений в направленій через АТ «Укрпошта» з повідомленням про вручення повістки від 18.11.2024 № 1254745 для уточнення військово-облікових даних. Своїми діями ОСОБА_1 порушив підпункт 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервісті, які затверджені Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, відповідно, 28.11.2024 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Даною постановою на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 17 000, 00 грн.

Представник позивача зазначає, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки відсутні докази належного вручення ОСОБА_1 повістки № 1254745 від 18.11.2024 про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, у присутності позивача протокол про адміністративне правопорушення не складався, позивач не був належним чином повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП відносно нього, в результаті чого, оскаржувана постанова винесена за його відсутності, що позбавило позивача можливості приймати участь у розгляді справи, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватись допомогою адвоката. Зауважує про відсутність доказів, що справа розглядалася саме начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , а не лише формально підписано постанову. Зазначає, що відповідачем не надано доказів, коли саме і яким чином було виявлено адміністративне правопорушення, що стало наслідком винесення відносно позивача постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Звертає увагу суду, що сама постанова без обґрунтування доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення. Матеріали справи не місять доказів отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та вини Позивача у тому, що він не з`явився у зазначені у ній місце та строк, таким чином відповідач не довів порушення Позивачем вимог підпункту 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджені Постановою КМУ №1487 30.12.2022 року, викладених в оскаржуваній Постанові. Відповідачем не вжито всіх можливих заходів для повідомлення Позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Також зазначає, що позивач є особою з другою групою інвалідності (довічно) і неодноразово отримував відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на цій підставі та надавав відповідачу всі необхідні документи (поновлював свої дані неодноразово).

Також зауважує, що у оскаржувану постанову засобами поштового зв`язку позивач отримав лише 06.03.2025 та про її існування до вказаної дати не знав.

Враховуючи викладене, представник позивача просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 176/1 від 14.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, а також поновити пропущений строк на звернення до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 21.03.2025 відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Судове засідання призначено на 15.04.2025. Витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 , копію матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КУпАП, на підставі яких було винесено постанову № 176/1 від 14.02.2025.

14.04.2025 до суду надійшли письмові пояснення від представника відповідача, т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 , майора ОСОБА_2 відповідно до яких, у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 просив відмовити, в обґрунтування чого зазначено, що 18.11.2024, за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, на ім`я ОСОБА_1 була сформована повістка №1254745 про необхідність прибуття 28.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_6 для уточнення військово-облікових даних. Повістка була направлена через АТ «Укрпошта» з повідомленням про вручення за адресою місця проживання ОСОБА_1 , яка була ним указана під час уточнення своїх облікових даних. Вищезазначене поштове відправлення було повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_5 09.12.2024 з відміткою про причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Іншого зареєстрованого місця проживання, ОСОБА_1 , в установленому законом порядку, не повідомляв.

У час, визначений у повістці, ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_6 та про поважність причин неявки не повідомив.

Відповідно до пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, належним оповіщенням особи у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання, а тому враховуючи викладене вбачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 , але не виконав покладений на нього обов`язок.

Відповідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушення від 13 лютого 2025 року № 80, в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 14 лютого 2025 року о 10 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Клопотання про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило.

Відповідно до постанови № 176/1 від 14.02.2025: 14.02.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 у строк, а саме 28.11.2024, зазначений в направленій через АТ «Укрпошта» з повідомленням про вручення повістки від 18.11.2024 № 1254745 для уточнення військово-облікових даних. Своїми діями ОСОБА_1 порушив підпункт 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервісті, які затверджені Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, відповідно, 28.11.2024 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Вказану постанову 04.03.2025 ІНФОРМАЦІЯ_7 було направлено ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим повідомленням з описом вкладення із проставленим штемпелем від 04.03.2025.

06.03.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_8 було повернуто рекомендоване повідомлення №631, яким направлялась ОСОБА_1 постанова №176/1 від 14.02.2025.

09.04.2025 вказану постанову було направлено для виконання до Іванківського ВДВС у Вишгородському районі Київської області ЦМУМЮ м. Київ.

З огляду на викладене, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 та вважати наявним в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, постанову № 176/1 від 14.02.2025 не скасовувати, судових витрат з відповідача не стягувати.

Також, відповідачем надано до суду витребувані ухвалою суду від 21.03.2025 копію матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КУпАП, на підставі яких було винесено постанову № 176/1 від 14.02.2025.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Сторонами клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не подано.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може мати вигляд індивідуального акта, яким відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України є акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Одним з таких актів може бути постанова про накладання адміністративного стягнення, оскільки зазначений акт виноситься суб`єктом владних повноважень на виконання своїх владних функцій щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності та стосується лише прав та інтересів конкретно визначеної особи, яка піддається впливу накладеного адміністративного стягнення як форми адміністративної відповідальності, а дія такого акта вичерпується його виконанням.

Судом встановлено, що 14.02.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000 гривень.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з даним адміністративним позовом.

З огляду на викладене, між сторонами склалися правовідносини з приводу оскарження постанови суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 3 ст. 210 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 8 КУпАП встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, суд враховує, що особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до вимог статей 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 13.02.2025 старшим офіцером ІНФОРМАЦІЯ_5 лейтенантом ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення № 80 за ч. 3 ст. 210 КУпАП, з якого слідує, що 13.02.2025 о 11 год.00 хв. було встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за повісткою № 1254745 від 18.11.2024, порушивши підпункт 2 пункту 1 Правил військового обліку, затверджених Постановою КИУ № 1487 від 30.12.2022. При цьому, ОСОБА_1 був належним чином оповіщеним, оскільки поштове відправлення з повісткою № 1254745 від 18.11.2024 було направлено за адресою, яку він зазначив при оновленні військово-облікових даних та в довідці про причину повернення зазначено про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку. Іншої адреси місця проживання ОСОБА_1 не повідомляв територіальному центу комплектування та соціальної підтримки, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Крім того, у вказаному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год.00 хв. 14 лютого 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Від надання пояснень, підписання протоколу про адміністративне правопорушення та отримання другого примірника протоколу, ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, підписами яких засвідчено даний факт.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 за №176/1 від 14.02.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210 КУпАП та накладено штраф у сумі 17 000 гривень.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 14.02.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено, що відповідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушення від 13.02.2025 № 80 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 у строк, а саме 28.11.2024, зазначений в направленій через АТ «Укрпошта» з повідомленням про вручення повістки від 18.11.2024 № 1254745. Своїми діями ОСОБА_1 порушив підпункт 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервісті, які затверджені Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, відповідно, 28.11.2024 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 14.02.2025 о 10.00 год в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Разом з тим, позивач із вказаною постановою не погоджується, оскільки повістку за № 1254745 від 18.11.2024, про яку йдеться у постанові, він не отримував.

Для висновку щодо правомірності оскаржуваної постанови необхідно встановити: факт отримання позивачем повістки для необхідності з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; факт відповідності змісту повістки вимогам законодавства; наявність поважних причин неприбуття позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк, визначений у повістці

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Отже, матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210 КУпАП, у даному випадку повинні містити достатню сукупність належних, допустимих, достовірних доказів, з яких буде вбачатися, що призовник, військовозобов`язаний або резервіст, будучи належним чином повідомленим про необхідність явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або іншого визначеного законодавством органу влади, не прибув до відповідного органу влади у встановлені дату та час, яких відповідачем суду надано не було.

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року.

За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із частиною третьою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів), затверджених Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ № 560 від 16 травня 2024 року, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Зі змісту наведеного положення вбачається, що у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку резервіст або військовозобов`язаний вважається належним чином оповіщеним про виклик до районного (міського) ТЦК у разі проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своїх облікових даних або відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку.

Отже, проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своїх облікових даних та відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання прирівнюється законодавцем до належного повідомлення особи про виклик її до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, навіть незважаючи на те, що фактично особа може бути не ознайомлена із необхідністю явки її до територіального центру.

Як вбачається із відзиву на позовну заяву 18.11.2024, за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, на ім`я ОСОБА_1 була сформована повістка № 1254745, про необхідність прибуття 28.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Відповідно до наданої копії поштового відправлення, вказану повістку направлено засобами поштового зв`язку (номер відправлення 061020825) на адресу визначену ОСОБА_1 під час уточнення військово-облікових даних, а саме: АДРЕСА_3 . Згідно з довідкою (Ф.20) про причини повернення: "адресат відсутній за вказаною адресою". Дата повернення «09.12.2024» відображена на поштовому штемпелі.

Суд звертає увагу, що адреса: АДРЕСА_2 є зареєстрованим місцем проживання позивача, що підтверджується наданою ним копією паспорта громадянина України з відміткою місця проживання /а.с.8/, та не оспорюються самим позивачем, будь-якої іншої адреси місця проживання позивач не зазначав. Отже, направлення повістки відбулося за належною адресою.

За таких обставин, оповіщення позивача про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_8 , відбулося з дотримання вимог Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560. Таким чином, матеріали справи містять докази щодо належного повідомлення позивача.

Крім того, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 80 від 13.02.2025, позивач був ознайомлений з ним та повідомлений про дату розгляду справи, проте, від підпису, надання пояснень та отримання другого примірника протоколу відмовився у присутності двох свідків, підписи яких містяться у вказаному протоколі. У вказаному протоколі містяться відомості про дату, місце виявлення та суть адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 256.КУпАП, у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Суд зазначає, що оскільки у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 від його підписання відмовився, даний факт засвідчено підписами двох свідків, таким чином, ОСОБА_1 було відомо, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього відбудеться 14.02.2025 о 10.00 год в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 . Проте, у визначені у протоколі про адміністративне правопорушення № 80 від 13.02.2025 місце, дату та час розгляду справи відносно нього, ОСОБА_1 не з`явився, з клопотаннями про відкладення розгляду справи, як вбачається із оскаржуваної постанови, не звертався.

Слід зауважити, що відомостей відносно того, що позивач не має статусу військовозобов`язаного матеріали даної адміністративної справи не містять.

Крім того, твердження позивача про те, що він неодноразово отримував відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації як особа з інвалідністю ІІ групи та надавав відповідачу всі необхідні документи (поновлював свої дані неодноразово) належними та допустимими доказами також не підтверджується.

В той же час, суд зазначає, що в контексті спірних правовідносин, визначальним для кваліфікації дій позивача як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене під час дії особливого періоду, є факт неявки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_8 за повісткою у встановлений строк, та вказані докази не спростовують факт порушення останнім пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджені постановою КМУ №1487 30.12.2022.

З огляду на викладене, оцінюючи усі обставини справи та письмові докази, з урахуванням їх допустимості та узгодженості і несуперечністю між собою, суд приходить до висновку, що дії відповідача стосовно спірного питання відповідають вимогам діючого законодавства, оскаржувана постанова винесена відповідно до норм чинного законодавства, підстав для її скасування немає, а отже у задоволенні адміністративного позову слід відмовити за безпідставністю.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, при ухваленні рішення суд має також вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати не відшкодовуються, відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 139, 241, 242, 243, 246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 176/1 від 14.02.2025 відмовити.

З урахуванням положень частини четвертої статті 286 КАС України, рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.05.2025.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ),

Представник позивача, адвокат Прибора Павло Іванович, РНОКПП НОМЕР_2 ,

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 .

Суддя Анатолій КОРЧКОВ