Справа № 440/1105/25
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 р. Справа № 440/1105/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.03.2025, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 10.03.25 по справі № 440/1105/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій щодо відмови у виплаті недоотриманої пенсії в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 195391,35 грн. протиправними та зобов`язання виплатити недоотриману пенсію в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 195391,35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання рішень Полтавського окружного адміністративного суду в адміністративних справах від 03.12.2021 у справі №440/12945/21 та від 10.03.2023 у справі № 440/1272/23 Головним управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснено перерахунок пенсії її померлого чоловіка та наявна заборгованість. Позивач є вдовою ОСОБА_2 , яка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області зі заявою про виплату пенсії, донарахованої за життя її чоловіка, однак, відповідач безпідставно відмовив їй, як правонаступнику, у здійснені відповідної виплати.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови виплатити ОСОБА_1 , як дружині померлого військового пенсіонера ОСОБА_2 , відповідно до статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", суми пенсії, що підлягали виплаті та залишилися недоодержаними у зв`язку із його смертю відповідно до рішень Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2021 у справі №440/12945/21 та від 10.03.2023 у справі № 440/1272/23.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 , як дружині померлого військового пенсіонера ОСОБА_2 відповідно до статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", суми пенсії, що підлягали виплаті та залишилися недоодержаними у зв`язку із його смертю, відповідно до рішень Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2021 у справі №440/12945/21 та від 10.03.2023 у справі №440/1272/23.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що на виконання рішень Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2021 по справі №440/12945/21 та від 10.03.2023 по справі №440/1272/23 нараховано заборгованість пенсійних виплат ОСОБА_2 з 01.04.2019 по 31.01.2022 у розмірі 145391.35 грн. та з 01.07.2021 по 31.07.2023 у розмірі 50000,00 грн.

Невиплачені кошти за гр. ОСОБА_2 можливо отримати у разі заміни сторони виконавчого провадження. Дане право передбачено ст. 379 КАС.

Відповідач вказує, що кошти нараховані на виконання рішення суду підлягають виплаті в межах бюджетних асигнувань виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок Державного бюджету України.

Позивач не скористалася своїм правом на подання відзиву до Другого апеляційного адміністративного суду на апеляційну скаргу відповідача.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області, отримував пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2021 у справі №440/12945/21, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області" №33/37-4/11798 від 20.08.2021 з 01 квітня 2019 року, станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із врахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення суду від 03.12.2021 у справі №440/12945/21 ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату за рішенням суду за період з квітень 2019 року по січень 2022 року у розмірі 145391,35 грн., про що свідчить розрахунок на доплату пенсії.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.03.2023 у справі №440/1272/23, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати та виплатити з 01.07.2021 ОСОБА_2 щомісячну доплату відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення суду від 10.03.2023 у справі №440/1272/23 ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату за рішенням суду за період з липня 2021 по липень 2023 у розмірі 50000,00 грн., про що свідчить розрахунок на доплату пенсії.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , як дружина померлого військовослужбовця ОСОБА_2 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою, в якій просила виплатити заборгованість пенсії чоловіка за рішеннями суду.

Листом від 30.08.2024 відповідач повідомив про відсутність підстав для виплати пенсії на виконання рішень суду та роз`яснив, що зазначену доплату пенсії, нараховану ОСОБА_2 , можливо отримати у разі заміни сторони виконавчого провадження. Дане право передбачено статтею 379 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погодившись із діями відповідача щодо відмови у виплаті пенсії, що залишилась недоодержаною у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , позивач звернулася до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , як дружина померлого пенсіонера ОСОБА_2 , звернулася до пенсійного органу за відповідними виплатами не пізніше шести місяців після смерті пенсіонера, то вона має право на одержання суми пенсії, яка підлягала виплаті померлому пенсіонерові з числа військовослужбовців ОСОБА_2 , але не була виплачена пенсійним органом останньому у зв`язку з його смертю.

У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови позивачу виплаті пенсії та наявності підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 виплату суми пенсії, що підлягала виплаті ОСОБА_2 на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Подібні положення передбачені також статтею 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно з якою сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно з пунктом 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Відповідно до абз. 1 п. 2.26 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Таким чином, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті.

Разом з тим, в постанові Верховного Суду від 30.01.2020 по справі № 200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя".

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 у справі № 200/12094/18-а, такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ч. 1 ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Таким чином, аналіз наведених норм у їх сукупності свідчить, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною ч. 1 ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Із матеріалів справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 22.10.2021 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою від 27.08.2024 про виплату недоодержаної пенсії померлого чоловіка у строк, встановлений статтею 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Оскільки рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справах № 440/12945/21, № 440/1272/23 набрали законної сили, однак нарахування не було проведене та не виплачено заборгованість, позивач має право на виплату неодержаної пенсії ОСОБА_2 у зв`язку з його смертю.

Відповідач відмовив позивачу у виплаті недоотриманої її чоловіком сум пенсії, вказавши, що отримання коштів, нарахованих на виконання рішень Полтавського окружного адміністративного суду у справах № 440/12945/21, № 440/1272/23 можливе у разі заміни сторони виконавчого провадження.

Посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на необхідність заміни стягувача належним правонаступникам колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки позивач звернулася щодо виплати їй недоотриманої пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а не щодо виконання рішень у справах № 440/12945/21, № 440/1272/23.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що сума пенсії, яка підлягала виплаті позивачу, є недоодержаною сумою пенсії її померлого чоловіка, тому підлягає виплаті його дружині. При цьому, заміна сторони в виконавчому провадженні в даному випадку не є належним способом захисту прав позивача.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо протиправності дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови виплатити ОСОБА_1 , як дружині померлого військового пенсіонера ОСОБА_2 , відповідно до статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", суми пенсії, що підлягали виплаті та залишилися недоодержаними у зв`язку із його смертю відповідно до рішень Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2021 у справі №440/12945/21 та від 10.03.2023 у справі № 440/1272/23 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 , як дружині померлого військового пенсіонера ОСОБА_2 відповідно до статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", суми пенсії, що підлягали виплаті та залишилися недоодержаними у зв`язку із його смертю, відповідно до рішень Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2021 у справі №440/12945/21 та від 10.03.2023 у справі №440/1272/23.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в п. 58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 по справі № 440/1105/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Л.В. Любчич О.В. Присяжнюк