Справа № 160/25375/24
Суддя: Ремез Катерина Ігорівна
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіРемез К.І.
за участі секретаря судового засіданняАнтонової А.Ю.
представника позивача Гудима Т.Ю. представника відповідача Пашко Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Вега Україна» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
20.09.2024 засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Вега Україна» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, у якій позивач просить:
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Вега Україна» є лідером дистрибуції товарів медичного призначення на фармацевтичному ринку України, а також офіційним партнером (представником) відомих медичних брендів Vega, Microlife, Gum, President, Betadent, Vizor, Медпласт.
За результатами документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Вега Україна» ГУ ДПС у Дніпропетровській області 10.05.2024 був складений акт № 1295/04-36-07-02/38199399, на підставі якого виписано податкові повідомлення-рішення про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток, зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2023 року, збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість. Також нараховано штрафні санкції.
Позивач скористався правом на адміністративне оскарження податкових повідомлень-рішень, проте ДПС України залишено скаргу позивача без задоволення.
Позивач, не погоджуючись із висновками акту перевірки та податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся до суду із цим позовом.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена судді К.І. Ремез.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю позову вимогам Кодексу адміністративного судочинства України.
01.10.2024 до суду надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.
16.10.2024 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував.
Відповідач зазначив, що відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.77.1, п. 77.4 ст. 77, пп. 69.35 п. 69 підрозділу 10 ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями) (в подальшому ПКУ) та згідно з наказами ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 01.03.2024 №840-п та від 17.04.2024 №1474-п проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ВЕГА УКРАЇНА» за період з 01.04.2017 по 31.12.2023.
За результатами перевірки складено акт від 10.05.2024 № 1295/04-36-07-02/38199399 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ТД «ВЕГА УКРАЇНА» податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2017 по 31.12.2023».
У подальшому, 09.07.2024 ТОВ «ТД «ВЕГА Україна» подано скаргу до Державної податкової служби України.
Під час проведення перевірки було встановлені взаємовідносини ТОВ «ТД «ВЕГА УКРАЇНА» з наступними контрагентами постачальниками:
Відповідно до умов типових укладених договорів поставок з вищезазначеними контрагентами зазначено, що право власності на товар, а також ризики втрати або пошкодження товару переходять в момент фактичного отримання товару, яким вважається момент підписання накладної Покупцем.
Тобто, в період надання послуг ТОВ «ОСАН 2022», ПП «ОСАН», ТОВ «МЕДТЕХНІКА ОРТО» та ТОВ «ЕМС СЕРВІС» в адресу ТОВ «ТД «ВЕГА УКРАЇНА» відповідно до Договорів про надання послуг, товар, відносно якого надавалися вищезгадані послуги, та який був поставлений згідно Договорів поставок вже перебував у власності ТОВ «ОСАН 2022», ПП «ОСАН», ТОВ «МЕДТЕХНІКА ОРТО», тобто Виконавців послуг.
Отже, економічний ефект від надання вищезазначених послуг отримували власники товару, тобто ТОВ «ОСАН 2022», ПП «ОСАН», ТОВ «МЕДТЕХНІКА ОРТО».
Вищевикладене, на думку відповідача, свідчить про використання ТОВ «ТД «ВЕГА УКРАЇНА» отримання таких послуг поза межами господарської діяльності у визначенні пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), де вказано, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідач зазначає, що надані до перевірки акти по послугах не містять інформації про зміст та обсяг господарської операції, а саме: інформації про одиницю виміру, кількість та місця їх виконання (спосіб виконання та аналіз асортиментного переліку товарів (кількісний)) та ін. Наведена в наданих до перевірки актах виконаних робіт інформація є зведеною (узагальненою) за календарний місяць, первинні документи, що фіксують та підтверджують господарські операції складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення (передбачені Інструкцією від 20.05.2008 №281/171/578/155) та на підставі яких складено зведені облікові документи до перевірки не надано.
На думку відповідача, виходячи зі змісту наданих у ході перевірки та до заперечення копій документів (звітів), які містять переважно статистичну інформацію, неможливо встановити взаємозв`язок вартості наданих послуг та, безпосередньо, способу і результату їх надання, тобто фактичного збільшення об`ємів реалізації товарів та, власне, вигідного розміщення продукції Замовника у місцях продажу Виконавця, у тому числі позиціонування товарів найбільш ефективними засобами (у найбільш доступних та зручних місцях поличного простору, у при касовій зоні и т.д.), вдалого розміщення товарів у торгових залах із використанням спеціального торгового обладнання (палети, стойки та інше.) оригінального оформлення прилавків та вітрин з метою приваблення додаткової уваги до товарів Замовника, сприяння інтенсивному просуванню товарів.
Згідно наданих до перевірки штатних розписів ТОВ «ТОВ «ТД «ВЕГА УКРАЇНА» значиться кількість торговельних представників - 47 штатних одиниць, завданнями та обов`язками яких згідно посадових інструкцій торговельних представників, передбачено ті ж самі роботи, як і придбані у ТОВ «ЕМС СЕРВІС», ТОВ «МЕДТЕХНІКА ОРТО», ПП «ОСАН» та у ТОВ «ОСАН 2022».
Проведеним аналізом баз даних встановлено, що згідно поданих звітів 20-ОПП у ТОВ «ОСАН 2022» та у ПП «ОСАН» взагалі відсутні аптечні заклади (аптеки, магазини тощо).
Окрім цього, засновником ТОВ «ТД «ВЕГА УКРАЇНА», ТОВ «МЕДТЕХНІКА ОРТО» та ТОВ «ЕМС СЕРВІС» також є одна й та сама особа ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 ).
В ході аналізу встановлено, що придбані послуги у ТОВ «ЕМС СЕРВІС», ТОВ «МЕДТЕХНІКА ОРТО», ПП «ОСАН» та у ТОВ «ОСАН 2022» без мети здійснення господарської діяльності, а лише для документообігу, з метою надання вигоди ТОВ «ТД «ВЕГА УКРАЇНА».
З урахуванням вищезазначеного та за результатами дослідження наданих документів, перевіркою не підтверджено факт надання послуг ТОВ «ЕМС СЕРВІС», ТОВ «МЕДТЕХНІКА ОРТО», ПП «ОСАН» та у ТОВ «ОСАН 2022» в адресу ТОВ «ТД «ВЕГА УКРАЇНА».
З огляду на зазначене в порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 та враховуючи вимоги пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями) занижено фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності на загальну суму 27 444 286 грн, в тому числі за: ІІІ квартал 2020 року на суму 564 999 грн, IV квартал 2020 року на суму 986 499 грн, І квартал 2021 року на суму 2 065 640 грн, ІІ квартал 2021 року на суму 2 171 007 грн, ІІІ квартал 2021 року на суму 2 032 176 грн, IV квартал 2021 року на суму 3 741 858 грн, І квартал 2022 року на суму 1 940 715 грн, ІІ квартал 2022 року на суму 278 167 грн, ІІІ квартал 2022 року на суму 4 186 362 грн, ІV квартал 2022 року на суму 2 709 230 грн, І квартал 2023 року на суму 1 820 842 грн, ІІ квартал 2023 року на суму 1 320 253 грн, ІІІ квартал 2023 року на суму 1 708 110 грн, ІV квартал 2023 року на суму 1 918 428 грн та, в порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України від 02.12.10 за №2755-VI (зі змінами та доповненнями) ТОВ «ТД «ВЕГА УКРАЇНА» завищено податковий кредит всього на суму 4 744 658 грн., в тому числі за: липень 2020 року на суму 37 549 грн; вересень 2020 року на суму 75 451 грн; жовтень 2020 року на суму 47 197 грн; листопад 2020 року на суму 90 103 грн; грудень 2020 року на суму 60 000 грн; січень 2021 року на суму 48 000 грн; лютий 2021 року на суму 104 878 грн; березень 2021 року на суму 77 250 грн; квітень 2021 року на суму 73 800 грн; травень 2021 року на суму 93 401 грн; червень 2021 року на суму 78 000 грн; липень 2021 року на суму 70 295 грн; серпень 2021 року на суму 65 408 грн; вересень 2021 року на суму 85 733 грн; жовтень 2021 року на суму 145 176 грн, листопад 2021 року на суму 186 842 грн, грудень 2021 року на суму 229 153 грн; січень 2022 року на суму 239 322 грн; лютий 2022 року на суму 148 821 грн, травень 2022 року на суму 55 633 грн; липень 2022 року на суму 193 994 грн; серпень 2022 року на суму 581 278 грн; вересень 2022 року на суму 62 000 грн; жовтень 2022 року на суму 127 166 грн; листопад 2022 року на суму 122 840 грн; грудень 2022 року на суму 291 840 грн; січень 2023 року на суму 124 327 грн; лютий 2023 року на суму 142 800 грн; березень 2023 року на суму 97 042 грн; квітень 2023 року на суму 62 167 грн; травень 2023 року на суму 99 347 грн; червень 2023 року на суму 102 537 грн; липень 2023 року на суму 107 087 грн; серпень 2023 року на суму 119 334 грн; вересень 2023 року на суму 115 201 грн; жовтень 2023 року на суму 120 454 грн; листопад 2023 року на суму 135 961 грн; грудень 2023 року на суму 127 271 грн не підтверджено взаємовідносини ТОВ «ТД «ВЕГА УКРАЇНА» з ТОВ «ЕМС СЕРВІС», ТОВ «МЕДТЕХНІКА ОРТО», ПП «ОСАН» та з ТОВ «ОСАН 2022» в частині придбання послуг, як такі, що не підтверджені первинними документами та не пов`язані з господарською діяльністю ТОВ «ТД «ВЕГА УКРАЇНА».
За результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ВЕГА УКРАЇНА» винесено наступні податкові повідомлення-рішення:
21.10.2024 позивач подав до суду заяву про виклик свідків: Пархоменко Олену В`ячеславівну, яка обіймає посаду директора ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ВЕГА УКРАЇНА", Гаврюш Олену Олександрівну, яка обіймає посаду директора ТОВ "ЕМС СЕРВІС", ОСОБА_2 , яка обіймає посаду директора ТОВ "МЕДТЕХНІКА ОРТО".
На думку позивача, вказані свідки можуть підтвердити факти здійснення господарських операцій між ТОВ «Торговий дім «Вега Україна», ТОВ «ЕМС СЕРВІС», ТОВ «МЕДТЕХНІКА ОРТО».
Зазначене клопотання було задоволено протокольною ухвалою суду.
21.10.2024 позивач подав до суду заяву про продовження строку для подання відповіді на відзив.
Зазначене клопотання було задоволено протокольною ухвалою суду.
28.10.2024 позивач подав до суду додаткові пояснення щодо заперечень проти заяви про виклик свідків, у яких наполягав на допиті заявлених ним свідків.
28.10.2024 позивач подав до суду відповідь на відзив, у якому не погодився із позицією відповідача, викладеною у відзиві та зазначив, що первинні документи позивача складені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Позивач зазначає, що звіти контрагентів містять місця надання послуг, період надання послуг, перелік найменувань товарів, щодо яких надавалися послуги, а також вартість наданих послуг. Зміст маркетингових послуг у звітах не розкривався. Позивач вважає деталізацію актів про надання маркетингових послуг та звітів до них достатньою.
Щодо економічного ефекту від послуг, наданих спірними контрагентами, то позивач зазначає, що оскільки за договорами поставки оплата товару проводиться виключно після його реалізації кінцевому споживачу, то саме позивач заінтересований у збільшенні обсягу продажу товару, а не покупець товару, тому саме позивач оплачує маркетингові послуги.
Також позивач виражає свою незгоду із висновками акту перевірки щодо дефектності господарських операцій лише із 4 контрагентами зі 112.
Позивач вказує, що витрати на маркетингові послуги позивача у 2020-2023 роках склали 146 801 880,33 грн, частка витрат на спірних контрагентів складає 23 584 762,44 грн, тобто 16 %.
Разом з цим, до позовної заяви додано лист ТОВ «ЕМС Сервіс» від 06.08.2024 № 34/ЕМС, лист ТОВ «Медтехніка ОРТО» від 20.08.024 вих. 20/08-2024-1, листи ПП «Осан» від 04.07.2024 вих. № б/н, від 05.08.2024 вих. № б/н, листи від ТОВ «Осан 2022» від 03.07.2024 вих.б/н, від 05.082024 вих.б/н.
Відповідач вважає, що вказані листи містять лише інформаційний характер. Зміст листів жодним чином не підкріплені доказами.
На підставі викладеного відповідач просить відмовити у задоволенні позову.
15.11.2024 позивач подав до суду клопотання про долучення доказів, а саме заяву ОСОБА_3 , в якій він з 05.05.2014 був прийнятий на посаду торгівельного представника, а зараз обіймає посаду директора з продажу ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ВЕГА УКРАЇНА", основним видом діяльності якого є оптова торгівля фармацевтичними товарами. Вказує про роботу торгівельних представників позивача, про проведення маркетингових заходів тощо.
Зазначену заяву суд не приймає до уваги, оскільки Кодекс адміністративного судочинства України не містить положень про можливість надання суду письмової заяви свідка.
15.11.2024 позивач подав до суду клопотання про витребування доказів, в якому просив суд витребувати у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області детальну інформацію та документи, які стали підставою для включення позивача до плану-графіку документальних планових перевірок на 2024 рік.
У задоволенні вказаного клопотання було відмовлено протокольною ухвалою як заявленого передчасно. Зазначена інформація у подальшому була надана відповідачем.
03.12.2024 та 11.12.2024 відповідач подав до суду додаткові пояснення, у яких зазначив про правомірність внесення позивача до плану-графіка документальних перевірок платників податків у зв`язку з наявністю критерію рівень сплати податку на додану вартість на 50 і більше відсотків менший, ніж рівень сплати податку у відповідній галузі. Також відповідач зазначає, що акти наданих послуг не містять достатньої інформації про зміст та обсяг господарської операції.
03.01.2025 у судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що є директором позивача з 26.07.2021, особисто підписує первинну документацію. Послугами контрагентів підприємство позивача задоволено, їхні рекомендації дозволили підвищити продаж товарів. Договори консигнації позивач не укладає, лише договори постачання. При цьому оплата за товар проводиться після продажу товару кінцевому споживачу. Аналогічні послуги (маркетингові, викладки товару, дослідження кон`юктури ринку) надають і інші контрагенти, окрім спірних. Штатні працівники зазначені послуги виконувати не можуть через їхній великий обсяг. Ціни договорів є ринковими. Кінцевий бенефіціар не займається управлінською діяльністю.
Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що вона працює директором ТОВ «ЕМС», яке надавало консультативні послуги позивачу з розширення продажу товарів. У своїй роботі використовувала безкоштовні бази даних, працювала сама, інші працівники відсутні. Оплату за послуги використовувалися для оплати комунальних послуг і ремонтних робіт. Свідок пояснила, що мала досвід роботи у теплоенергетиці, а також у відділі маркетингу та реклами 8 років на посаді менеджера, також працювала у відділі реклами. Працювала раніше на підприємстві позивача (2020-2023 роки). Іншим контрагентам аналогічні послуги не надавала. Підприємство займається здачею в оренду нерухомого майна.
09.01.2025 позивач подав до суду додаткові пояснення щодо особливостей надання маркетингових послуг та ступеня деталізації опису господарської операції в первинних документах, у яких вказав, що у кожному звіті про надання маркетингових послуг зазначено місця надання послуг, період надання послуг, перелік найменувань товарів щодо яких надаються послуги, вартість наданих послуг. Також зазначено, що маркетингові послуги ТОВ «МЕДТЕХНІКА ОРТО» надавались позивачу через власні торгові точки, маркетингові послуги ПП «ОСАН» та ТОВ «ОСАН 2022» надавалися позивачу в аптечних закладах їхніх контрагентів. Позивач вказує, що ТОВ «ЕМС СЕРВІС» мало достатню кількість трудових ресурсів належної кваліфікації для надання послуг з дослідження кон`юктури ринку.
09.01.2025 позивач подав до суду заяву про відмову від частини позовних вимог.
13.01.2025 позивач подав до суду додаткові пояснення щодо відсутності фактів укладення значних правочинів, у яких вказав, що правочини, укладені між позивачем та спірними контрагентами не є значними, відповідні повноваження директора закріплені в статуті позивача. Позивач наголошує на тому, що договори із контрагентами є дійсними, недійсними чи нікчемними не визнавалися.
13.01.2025 позивач подав до суду додаткові пояснення щодо відповідності ринковим цінам вартості маркетингових послуг, у яких вказав, що вартість послуг ТОВ «ЕМС СЕРВІС» цілком відповідає ринковим, наводячи для порівняння комерційні пропозиції інших підприємств.
13.01.2025 у судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_2 , яка пояснила суду, що працює директором ТОВ «Медтехніка Орто». Підприємство має свої торгівельні точки, працює і з іншими контрагентами. Торгівельні представники позивача 1 раз на місяць прибувають у торгівельні точки ТОВ «Медтехніка Орто».
28.01.2025 відповідач подав до суду додаткові пояснення, у яких відповідач не заперечував проти задоволення заяви позивача про відмову від частини позовних вимог. Також відповідач зазначив, що у наданих позивачем звітах про надання послуг відсутня інформація про торгову точку (аптеку, аптечний склад або ін.) та номенклатура і кількість продукції та/або друкованого матеріалу про продукцію, яка була розміщена, визначеної Замовником, на окремих полицях в аптечних закладах. Відповідач відмітив, що листи від ТОВ «ЕМС Сервіс» від 06.08.2024 № 34/ЕМС, лист ТОВ «Медтехніка ОРТО» від 20.08.024 вих. 20/08-2024-1, листи ПП «Осан» від 04.07.2024 вих. № б/н, від 05.08.2024 вих. № б/н, листи від ТОВ «Осан 2022» від 03.07.2024 вих.б/н, від 05.082024 вих.б/н. містять лише інформаційний характер. Зміст листів жодним чином не підкріплені доказами.
18.02.2025 позивач подав до суду додаткові пояснення щодо заяви про відмову від частини позовних вимог.
03.04.2025 позивач подав до суду заяву про подання доказів щодо розміру понесених позивачем судових витрат після ухвалення судового рішення.
03.04.2025 позивач подав до суду додаткові пояснення щодо правомірності замовлення позивачем маркетингових послуг для просування товару, право власності на який вже перейшло його контрагентам, в яких позивач наголошував на тому, що закупівля маркетингових послуг має ділову мету а саме отримання економічного ефекту, оскільки оплата за придбаний у позивача товар проводиться його контрагентом після його реалізації, а за відсутності попиту товар може бути повернуто позивачу без оплати.
У судових засіданнях представники позивача підтримали позицію, викладену у позові.
Представник відповідача заперечував проти заявлених позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову повністю з підстав, вказаних у відзиві на позов.
Доповівши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено наступне.
Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.1, п.77.4 ст.77, пп.69.35 п.69 підрозділу 10 ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями) та згідно з наказами ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 01.03.2024 №840-п та від 17.04.2024 №1474-п була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ВЕГА УКРАЇНА» за період з 01.04.2017 по 31.12.2023.
За результатами перевірки складено акт від 10.05.2024 №1295/04-36-07-02/38199399 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ТД «ВЕГА УКРАЇНА» податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2017 по 31.12.2023».
Під час проведення перевірки було встановлені взаємовідносини ТОВ «ТД «ВЕГА УКРАЇНА» з наступними контрагентами постачальниками:
Перевіркою не підтверджено факт надання послуг ТОВ «ЕМС СЕРВІС», ТОВ «МЕДТЕХНІКА ОРТО», ПП «ОСАН» та у ТОВ «ОСАН 2022» в адресу ТОВ «ТД «ВЕГА УКРАЇНА».
В акті перевірки зазначено, що позивачем порушено п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 та враховуючи вимоги пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), занижено фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності на загальну суму 27 444 286 грн, в тому числі за: ІІІ квартал 2020 року на суму 564 999 грн, IV квартал 2020 року на суму 986 499 грн, І квартал 2021 року на суму 2 065 640 грн, ІІ квартал 2021 року на суму 2 171 007 грн, ІІІ квартал 2021 року на суму 2 032 176 грн, IV квартал 2021 року на суму 3 741 858 грн, І квартал 2022 року на суму 1 940 715 грн, ІІ квартал 2022 року на суму 278 167 грн, ІІІ квартал 2022 року на суму 4 186 362 грн, ІV квартал 2022 року на суму 2 709 230 грн, І квартал 2023 року на суму 1 820 842 грн, ІІ квартал 2023 року на суму 1 320 253 грн, ІІІ квартал 2023 року на суму 1 708 110 грн, ІV квартал 2023 року на суму 1 918 428 грн та, в порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України від 02.12.10 за №2755-VI (зі змінами та доповненнями) ТОВ «ТД «ВЕГА УКРАЇНА» завищено податковий кредит всього на суму 4 744 658 грн., в тому числі за: липень 2020 року на суму 37 549 грн; вересень 2020 року на суму 75 451 грн; жовтень 2020 року на суму 47 197 грн; листопад 2020 року на суму 90 103 грн; грудень 2020 року на суму 60 000 грн; січень 2021 року на суму 48 000 грн; лютий 2021 року на суму 104 878 грн; березень 2021 року на суму 77 250 грн; квітень 2021 року на суму 73 800 грн; травень 2021 року на суму 93 401 грн; червень 2021 року на суму 78 000 грн; липень 2021 року на суму 70 295 грн; серпень 2021 року на суму 65 408 грн; вересень 2021 року на суму 85 733 грн; жовтень 2021 року на суму 145 176 грн, листопад 2021 року на суму 186 842 грн, грудень 2021 року на суму 229 153 грн; січень 2022 року на суму 239 322 грн; лютий 2022 року на суму 148 821 грн, травень 2022 року на суму 55 633 грн; липень 2022 року на суму 193 994 грн; серпень 2022 року на суму 581 278 грн; вересень 2022 року на суму 62 000 грн; жовтень 2022 року на суму 127 166 грн; листопад 2022 року на суму 122 840 грн; грудень 2022 року на суму 291 840 грн; січень 2023 року на суму 124 327 грн; лютий 2023 року на суму 142 800 грн; березень 2023 року на суму 97 042 грн; квітень 2023 року на суму 62 167 грн; травень 2023 року на суму 99 347 грн; червень 2023 року на суму 102 537 грн; липень 2023 року на суму 107 087 грн; серпень 2023 року на суму 119 334 грн; вересень 2023 року на суму 115 201 грн; жовтень 2023 року на суму 120 454 грн; листопад 2023 року на суму 135 961 грн; грудень 2023 року на суму 127 271 грн не підтверджено взаємовідносини ТОВ «ТД «ВЕГА УКРАЇНА» з ТОВ «ЕМС СЕРВІС», ТОВ «МЕДТЕХНІКА ОРТО», ПП «ОСАН» та з ТОВ «ОСАН 2022» в частині придбання послуг, як такі, що не підтверджені первинними документами та не пов`язані з господарською діяльністю ТОВ «ТД «ВЕГА УКРАЇНА».
За результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ВЕГА УКРАЇНА» винесено наступні податкові повідомлення-рішення:
09.07.2024 ТОВ «ТД «ВЕГА Україна» подано скаргу до Державної податкової служби України.
Не погоджуючись із висновками акту перевірки та винесеними на його підставі податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.
Згідно ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Платниками податків визнаються зокрема юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з Кодексом (стаття 15 ПК України).
Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Статтею 36 ПК України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Статтею 1 ПК України встановлено, що податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Абзацом другим п.1.1 ст. 1 ПК України зазначено, що цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно п.п.41.1.1 п.41.1 ст.41 ПК України, контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/ або митного оформлення. Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України).
Глава 8 розділу ІІ ПК України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення. При цьому приписи ПК України в цій частині установлюють і певні правила поведінки при здійсненні перевірки як для суб`єкта владних повноважень, так і для платника податків, чітке дотримання яких вимагається задля забезпечення балансу між публічними і приватними інтересами. У посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України наказу на проведення перевірки. Статтею 78 ПК України визначено порядок проведення документальних позапланових перевірок. Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Кодексу, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Якщо граничний строк сплати податкового зобов`язання припадає на вихідний або святковий день, останнім днем сплати податкового зобов`язання вважається операційний день, що настає за вихідним або святковим днем.
Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня. Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/ або Митним кодексом України (п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПКУ). Відповідно до п. 16.1 ст. 16 Кодексу платник податків зобов`язаний, зокрема: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; подавати контролюючим органам інформацію, відомості про суми коштів, не сплачених до бюджету в зв`язку з отриманням податкових пільг (суми отриманих пільг) та напрями їх використання (щодо умовних податкових пільг - пільг, що надаються за умови використання коштів, вивільнених у суб`єкта господарювання внаслідок надання пільги, у визначеному державою порядку). Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПКУ строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Нормами пункту 35.1 статті 35 Кодексу визначено, що сплата податків та зборів здійснюється в грошовій формі у національній валюті України, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи. Сплата податків, зборів здійснюється в готівковій або безготівковій формі (у тому числі з використанням електронних грошей), крім випадків, передбачених Кодексом або законами з питань митної справи (пункт 35.2 статті 35 ПК України).
Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1 статті 36 ПК України). Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором (пункт 36.2 статті 36 ПК України). Виконанням податкового обов`язку є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 ПК України). Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку (п.38.2 ст. 38 ПКУкраїни).
Підпунктом 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).
Маркетингові послуги (маркетинг) - послуги, що забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчання ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), політики цін, організації та управлінні руху продукції (робіт, послуг) до споживача та післяпродажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків. До маркетингових послуг належать, у тому числі: послуги з розміщення продукції платника податку в місцях продажу, послуги з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення продукції (робіт, послуг) платника податку до інформаційних баз продажу, послуги зі збору та розповсюдження інформації про продукцію (роботи, послуги) (підпункт 14.1.108 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (Пункт 44.1 статті 44 ПК України).
Витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (Пункт 138.2 статті 138 ПК України).
Не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (Підпункт 139.1.9 пункту 139 статті 139 ПК України).
Об`єктом оподаткування податку на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу III Податкового кодексу України (Підпункт 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»: Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Частиною 1 статті 9 Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Частина 2 статті 9 Закону унормовано, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Суд зазначає, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.
Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та витрат.
Маркетингові послуги належать до безтоварних операцій і за своєю суттю є витратами на збут. Документами, що підтверджують фактичне отримання маркетингових послуг можуть бути акти приймання-передачі послуг або інші документи, що підтверджує фактичне надання (отримання) послуг, які повинні мати всі обов`язкові реквізити первинних документів, передбачені ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», звіти про надані послуги, про проведення певних маркетингових досліджень, в яких мають бути викладені результати наданих послуг та досліджень, а щодо досліджень то і відповідні рекомендації замовнику; а також бухгалтерські та статистичні документи, що підтверджують збільшення асортименту товарів, обсягу продажу, розміру доходу тощо.
Для врахування витрат на маркетингові послуги при обчисленні об`єкта оподаткування необхідне доведення безпосереднього зв`язку таких витрат з господарською діяльністю платника податків та підтвердження первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, які б засвідчували факт здійснення господарської операції.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні врахувати, що відповідно до вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.
У разі надання податковим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував суми витрат та/або податкового кредиту, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.
Отже, на підтвердження фактичного здійснення операцій з проведення рекламних акцій, дослідження кон`юнктури ринку, викладки товару тощо, враховуючи специфіку таких послуг та договорів, що їх регламентують, Товариство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, зокрема і ті, які посвідчують мету, об`єктивну необхідність, економічну доцільність отримання відповідних послуг, а також можливість проведення таких операцій контрагентами з урахуванням необхідного часу, місця, матеріальних ресурсів необхідних для надання таких послуг.
Зазначене кореспондується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові Касаційного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі № 821/1344/17.
Суд критично ставиться до доводів позивача з огляду на наступне.
Як пояснила свідок ОСОБА_5 , яка є керівником ТОВ «ЕМС СЕРВІС», вона є єдиним працівником товариства. Послуги з консультування з питань комерційної діяльності й керування вона надавала самостійно. Профільної освіти не має. Має досвід роботи у рекламі та маркетингу. Надаючи послуги, свідок користувалася безкоштовними базами даних, вивчала відгуки на сайті Розетка. Все робила поступово і ретельно.
Суд погоджується із доводами відповідача, що акти наданих ТОВ «ЕМС СЕРВІС» послуг мають загальний характер, та, хоча формально і відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», проте наявність самих лише формальних ознак не дає змоги зробити висновок, що послуги справді надавалися та мали економічних ефект для позивача.
Суд критично ставиться до доводів, наведених позивачем, оскільки вони мають загальний характер, не дають змоги встановити наявність сталого зв`язку між наданими послугами ТОВ «ЕМС СЕРВІС» та зростанням продаж товарів позивача.
Ані надана первинна документація, ані допитаний у судовому засіданні свідок не дають конкретної інформації щодо виду наданих послуг, їхніх складових, методології надання таких послуг, певного плану виконання послуг, конкретного замовлення позивача. Наведені графіки та аналіз продажів мають загальний характер, що з огляду на викладене вище не дає можливості дійти беззаперечного висновку, що ТОВ «ЕМС СЕРВІС» дійсно надавало заявлені позивачем послуги.
Судом не встановлено проведення ТОВ «ЕМС СЕРВІС» будь-якого ґрунтовного аналізу та будь яких рекомендацій замовнику щодо фактичного здійснення діяльності з метою отримання додаткового економічного ефекту на підставі досліджених даних.
За даними звіту 20-ОПП у ТОВ «МЕДТЕХНІКА ОРТО» відображені об`єкти оподаткування:
- 46 магазинів (м. Дніпро, м. Запоріжжя, м. Вінниця, м. Одеса, м. Київ, м. Кам`янське, м. Кременчук, м. Кривий Ріг, м. Харків, м. Павлоград, м. Львів, м. Мелітополь, м. Маріуполь, м. Чернігів, м. Полтава, м. Житомир);
Засновником ТОВ «ТД «ВЕГА УКРАЇНА» та ТОВ «МЕДТЕХНІКА ОРТО» є ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 ).
Як первинна документація, складена на виконання зазначених договорів, так і пояснення свідка ОСОБА_2 , містять загальну інформацію щодо характеру наданих послуг, не містять конкретного обсягу їх надання, а також даних щодо отриманого позивачем економічного ефекту від отриманих послуг. Судом встановлено, та позивачем не заперечувалося, що послуги були надані щодо товару, право власності на який вже перейшло від позивача до ТОВ «МЕДТЕХНІКА ОРТО».
Щодо взаємовідносин позивача з ПП «ОСАН», судом встановлено, що між підприємством ТОВ «ТД «ВЕГА УКРАЇНА» з ПП «ОСАН» укладено наступні договори: договір №01-04/20 від 01.04.2020 на надання послуг (відповідно актів були надані послуги забезпечення вимогам Замовника викладення товару на полицях торгової точки Виконавця, Інформаційно консультаційні послуги), договір №01-01/21 від 01.01.2021 на надання послуг (відповідно актів були надані послуги: Інформаційно консультаційні послуги, розміщення в аптечних закладах друкованого матеріалу про продукцію, визначену Замовником, розміщення продукції, визначеної Замовником, на окремих полицях в аптечних закладах згідно з погодженою Замовником планограмою). За даними звіту 20-ОПП у ПП «ОСАН» відображені об`єкти оподаткування:
- 7 аптек, з них 3 шт. знято з обліку - 13.10.2020, 1 шт знято з обліку - 22.08.2019 та 3 шт. знято з обліку - 26.06.2023 (місцезнаходження всіх 7 м. Харків);
- 1 склади (м. Харків, Московський р-н, Білостоцький в`їзд, буд.3)
- 3 автомобілі (Rang Rover Sport, MITSUBISHI OUTLANDER (JMBXTGF2WGZ000321) та RENAULT TRAFIC (VF1FLAMA68Y274463).
Судом встановлено, та позивачем не заперечувалося, що послуги були надані щодо товару, право власності на який вже перейшло від позивача до ПП «ОСАН».
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «ОСАН 2022», судом встановлено, що між ТОВ «ТД «ВЕГА УКРАЇНА» з ТОВ «ОСАН 2022» укладено договір №01-12/22 від 01.12.2022 (відповідно актів були надані послуги: Інформаційно консультаційні послуги, розміщення в аптечних закладах друкованого матеріалу про продукцію, визначену Замовником, розміщення продукції, визначеної Замовником, на окремих полицях в аптечних закладах згідно з погодженою Замовником планограмою). За даними звіту 20-ОПП у ТОВ «ОСАН 2022» об`єкти оподаткування відсутні. Судом встановлено, та позивачем не заперечувалося, що послуги були надані щодо товару, право власності на який вже перейшло від позивача до ТОВ «ОСАН 2022».
Суд відхиляє доводи позивача, що саме він був зацікавлений у продажу товарів, оскільки оплата за товар мала бути проведена лише після його реалізації кінцевому споживачеві.
Так, відповідно до частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною 2 цієї статті унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець зобов`язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.
Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 697 ЦК України договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин. У цьому разі покупець не має права до переходу до нього права власності розпоряджатися товаром, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із призначення та властивостей товару.
Також суд зазначає, що за договором консигнації (поставка товару під реалізацію) консигнант зобов`язується поставляти товари, визначені в договорі, консигнатору для їх продажу, а консигнатор зобов`язується приймати товари на реалізацію та від свого імені і за обумовлену винагороду продавати ці товари третім особам - покупцям.
Судом встановлено, що позивачем із контрагентами ТОВ «МЕДТЕХНІКА ОРТО», ПП «ОСАН», ТОВ «ОСАН 2022» було укладено саме договори поставки товару.
Умовами договорів, укладених між позивачем та ТОВ «МЕДТЕХНІКА ОРТО», ПП «ОСАН», ТОВ «ОСАН 2022» передбачені умови переходу права власності на товару покупцеві у момент його передачі (підписання видаткових накладних, актів приймання-передачі), та умови оплати після реалізації товару кінцевому споживачу.
Суд не погоджується із доводами позивача про те, що обсяги та терміни реалізації товару напряму залежать від надання ТОВ «МЕДТЕХНІКА ОРТО», ПП «ОСАН», ТОВ «ОСАН 2022» певних послуг, оскільки позивачем не надано доказів того, що він є ексклюзивним дилером певних груп товарів, тобто аналогічні товари цим контрагентам можуть постачати інші дилери, у цьому разі економічний ефект від оплачених позивачем послуг буде отриманий невизначеним колом осіб.
Суд погоджується із доводами відповідача щодо відсутності деталізації наданих послуг, наданих позивачеві ТОВ «МЕДТЕХНІКА ОРТО», ПП «ОСАН», ТОВ «ОСАН 2022».
Доводи позивача ґрунтуються на припущеннях про те, що товар, поставлений позивачем, мав би менший обсяг реалізації за умов ненадання ТОВ «МЕДТЕХНІКА ОРТО», ПП «ОСАН», ТОВ «ОСАН 2022» послуг щодо належного їм товару.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
При розгляді справи суд надав можливість учасникам процесу в рівній мірі подати докази, що не були подані раніше, надати додаткові пояснення, ретельно вивчав письмові докази за участі представників сторін.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.Суд зазначає, що позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. На підставі положень статі 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється у зв`язку із відмовою у задоволенні позову.
У зв`язку із перебуванням судді Ремез К.І. у відпустці з 21.04.2025 по 26.05.2025 повний текст рішення складений 26.05.2025.
Керуючись ст. 132, 134, 143, 241-246, 252, 255, 295 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Вега Україна» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 26 травня 2025 року.

Суддя К.І. Ремез