Справа № 716/743/25
Суддя: Вайновська О. Є.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 716/743/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2025 місто Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

секретаря судового засідання Бортніка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Данищук Василь Вячеславович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

28.04.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови №2604 від 15.04.2025, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.210 ч.3 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, за те, що він будучи військовозобов`язаним, під час дії воєнного стану протягом 60 днів у період часу з 18.05.2024 по 16.07.2024 з дня набрання чинності Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 06.05.2024 №272/2024, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 08.06.2024 №3685-IX не уточнив свої облікові данні через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування або знаходження, чим порушив вимоги абз.3 п.п.10-1 п.1 Додатку 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2023 №1487.

Позов мотивовано тим, що позивач, будучи особою з інвалідністю, має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період. А у відповідача, в свою чергу, який є держателем ЄДР призовників, військовозобов`язаних та резервістів, наявна можливість отримати персональні дані позивача шляхом взаємодії з іншими державними реєстрами. Тобто, відповідно до примітки до ст.210 КУпАП положення ст.210 КУпАП не мають застосовуватися до позивача. Також, як на підставу для скасування постанови посилався на те, що 15.04.2025 відносно нього не відбувався розгляд справи про адмінправопорушення, що є порушенням його процесуальних прав, постанову про притягнення до адмінвідповідальності фактично отримав 23.04.2025; що кваліфікація дій позивача викладена у протоколі про адмінправопорушення різниться з кваліфікацією, зазначеною відповідачем в оскаржуваній постанові. Просив поновити строк на оскарження, визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення його до адмінвідповідальності за ст.210 ч.3 КУпАП, закрити провадження у справі про адмінправопорушення.

Ухвалою суду від 30.04.2025 відкрито провадження в адміністративній справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

08.05.2025 відповідач подав до суду відзив в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за безпідставністю. У відзиві відповідач вказує, що відповідно до ст.7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» ОСОБА_1 має надати персональні відомості, а у відповідності до Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 №3633 ІХ повинен оновити персональні дані. Можливості отримати інформацію про місце фактичного проживання та місце перебування, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти в установах ТЦК та СП відсутня, оскільки відповідних реєстрів не існує. Вищевказані приписи військовозобов`язаним ОСОБА_1 в період з 18.05.2024 по 16.07.2024 були проігноровані. В матеріалах адміністративної справи міститься витяг з електронного ресурсу Оберіг, де відсутня інформація про уточнення контактних даних. З огляду на викладене відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Позивач та його представник адвокат Данищук В.В. в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві, просили її задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши адміністративний позов та додані до нього письмові докази, відзив, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, Закони України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Абзацом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон 3543-ХІІ) визначено що мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

Абзацом 5 частини 1 статті 1 Закону 3543-ХІІ передбачено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Також, відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону», - особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022. Даним Указом постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

У свою чергу, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 «Про загальну мобілізацію» на всій території України оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідними Законами вносились зміни до даних Указів, на підставі яких продовжено дію воєнного стану та загальну мобілізацію, в тому числі Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 06.05.2024 №272/2024, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 08.06.2024 №3685-IX.

Таким чином, із 24 лютого 2022 в Україні триває особливий період.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з абзацом 6 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

За приписами абзацу 3 підпункту 10-1 пункту 1 додатку 2 до Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

18.05.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-ІХ від 11.04.2024.

Цим Законом положення частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладено в новій редакції, згідно з якою, зокрема, встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Так, абзацом 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Отже, зазначені норми законодавства передбачають три шляхи, якими громадяни України, які перебувають на території України, та які перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані з 18.05.2024 по 16.07.2024 (включно), а саме: шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання; шляхом прибуття самостійно до центру надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Однак, як вбачається з наданого ІНФОРМАЦІЯ_3 звірки, ОСОБА_1 уточнив свої облікові дані 06.04.2025, 07.04.2025.

Документів, які підтверджують, що ОСОБА_1 уточнив (оновив) свої персональні дані в інший спосіб та в строк, зазначений в Законі №3633-ІХ, тобто в строк з 18.05.2024 по 16.07.2024 (включно), позивач не надав.

Згідно зі ст.42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пунктом 19 Порядку №1487, громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу,несуть відповідальність згідно із законом.

19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію", яким ст.210 КУпАП доповнено частиною 3, а саме за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Процедуру оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення визначає Інструкція зі складання ТЦК та СП протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, що затверджена Наказом МОУ від 01.01.2024 № 3 (далі - Інструкція № 3).

Згідно із пунктом 1 розділу ІІ Інструкції № 3 протокол складає уповноважена посадова особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пункт 2 розділу І Інструкції №3 передбачає, що уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення (додаток 1) (далі - протокол), передбачені статтями 210, 210-1, 211 КУпАП, визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

05.04.2025 стрільцем 1 відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 помічником чергового Чернівецького ООЦМ сержантом ОСОБА_2 складено протокол №1104 відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КУпАП за те що він будучи військовозобов`язаним без поважних причин та всупереч чинному законодавству про правила військового обліку не здійснив протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента Украйни про оголошення мобілізації звірку персональних даних центра надання адміністративних послуг, електронному кабінеті призовника, або в ТЦК та СП, чим порушив вимоги п.1 ч.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №3633-ІХ від 11.04.2024 «По внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку».

Даний протокол складений у присутності ОСОБА_1 ; останньому роз`яснено його права та обов`язки, вручено другий примірник постанови; ОСОБА_1 пояснень до протоколу не надав. Про все це свідчить підпис ОСОБА_1 у протоколі.

Крім того, ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд протоколу про адміністративне правопорушення 15.04.2025 о 11:15 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідності до положень ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ від 23.02.2022 №154, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 КУпАП, і накладати адміністративні стягнення.

15.04.2025, тобто у час визначений протоколом по адмінправопорушення №1104 від 05.04.2025, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 винесено постанову №2604 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, якою на ОСОБА_1 , накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн за порушення ним вимог абзацу 3 підпункту 10-1 пункту 1 Додатку 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2023 №1487, а саме за те, що ОСОБА_1 протягом 60 днів в період часу з 18.05.2024 по 16.07.2024 під час дії воєнного стану не уточнив свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Постанова про адмінправопорушення містить посилання на докази, які стали підставою для її прийняття.

Як на підставу для скасування постанови про притягнення до адмінвідповідальності позивач посилався зокрема, на те, що його облікові дані були у відповідача з часу взяття на військовий облік з 2001, крім того, відповідач, будучи держателем ЄДР призовників, військовозобов`язаних та резервістів, мав можливість отримати персональні дані позивача з інших реєстрів, а тому позивач не мав повторно оновлювати свої облікові дані, які не змінювалися з 2001.

Проте, такі міркування позивача є хибними з огляду на те, що чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто в один із визначених способів. Держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного.

Крім того, отримання певних видів персональних даних, а саме адреси фактичного проживання особи, його номеру мобільного телефону, електронної адреси держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від інших органів центральної влади не передбачається Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

Також, непідтвердженими належними доказами є доводи позивача про порушення його процесуальних прав під час розгляду відносно нього справи про адмінправопорушення.

Як вбачається з протоколу про адмінправопорушення №1104 від 05.04.2025 (протокол), він складений в присутності позивача; позивач обізнаний про дату (15.04.2025), час (11:15 год.) та місце ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) розгляду відносно нього справи про адмінправопорушення; позивач отримав другий примірник протоколу, і вказані обставини підтверджуються підписом позивача у протоколі.

Як вбачається з оспорюваної постанови №2604 від 15.04.2025, розгляд справи про адмінправопорушення відбувався у день та місці зазначеному у протоколі, про що позивач був завчасно обізнаний. Стаття 268 КУпАП не відносить справи, передбачені ст.210 КУпАП до числа тих, де участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. З зазначеного виходить, що у разі неявки особи але за наявності належного її повідомлення про розгляд відносно неї справи, передбаченої ст.210 КУпАП, таку справу може бути розглянуто за відсутності особи. Доказів того, що позивач звертався, до органу, що розглянув справу про адмінправопорушення, з клопотанням про відкладення розгляду справи, або того що його клопотання не було розглянуто чи при розгляді клопотання було порушено права позивача, суду не надано.

Викладені факти вказують на відсутність порушень процесуальних прав позивача при розгляді відносно нього справи про адмінправопорушення. Посилання позивача на те, що постанова про притягнення його до адмінвідповідальності вручена йому не в день її винесення 15.04.2025, а 23.04.2025, як зазначено в постанові, свідчить лише про несвоєчасність отримання позивачем постанови про притягнення його до адмінвідповідальності, але не свідчить про її незаконність або інше порушення прав позивача, в тому числі щодо права на своєчасне звернення до суду з даними позовом.

Інших обставин, на які посилається позивач як на підставу для скасування постанови про притягнення до адмінвідповідальності, в адміністративному позові не наведені.

Фактично, доводи позивача свідчать про незгоду з рішенням органу владних повноважень та зводяться до формальних підстав для визнання його протиправним.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі №640/11468/20, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11 травня 2022 року у справі №400/1510/19, від 5 липня 2022 року у справі №522/3740/20, від 27 вересня 2022 року у справі № 320/1510/20, від 3 жовтня 2022 року у справі № 400/1510/19, від 1 листопада 2022 року у справі №640/6452/19 та від 18 січня 2023 року у справі №500/26/22.

Таким чином, встановивши під час під час розгляду адміністративної справи що ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним мав обов`язок в період часу з 18.05.2024 по 16.07.2024 уточнити свої облікові дані (адресу фактичного місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження, однак у встановлені законом строки та способи свої військо-облікові дані не уточнив й відповідно доказів на спростування вказаного суду не надав, що під час розгляду начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у відповідності до ст.245 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано обставини справи, оцінено докази, відповідно до ст.252 КУпАП, та вирішено справу в точній відповідності з законом, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності, адже ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, а саме вимоги абз.7 ч.3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз.6 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз.4 п.1 ч.2 розд.ІІ Прикінцевих положень Закону України від 11.04.2024 №3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», абз.1 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», що полягає у не уточненні протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом 3633-ІХ своїх персональних даних через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки під час дії особливого періоду.

За таких обставин суд вважає факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП доведеним.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в частині 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши надані сторонами докази суд приходить до висновку про правомірність постанови №2604 від 15.04.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.210 ч.3 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, в тому числі і щодо виду та розміру накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що відповідачем дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскаржувана постанова містить необхідні реквізити, у тому числі, виклад обставин правопорушення, установлених під час розгляду справи, посилання на правові норми, порушення яких стало підставою для притягнення позивача ОСОБА_1 до відповідальності.

Підстави для скасування постанови №2604 від 15.04.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення за ст.210 ч.3 КУпАП відсутні.

Таким чином, необхідно залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати, позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 241-246, 271, 272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без задоволення.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.Є. Вайновська