Справа № 300/667/25
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" травня 2025 р. справа № 300/667/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
Архипов О.В. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , просить:
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОБрТро) щодо необчислення та невиплати ОСОБА_1 за період з 28.02.2022 по 14.04.2023 грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення) з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОБрТро) здійснити перерахунок позивачу грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення) за період з 28.02.2022 по 14.04.2023 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" № 704 від 30.08.2017 та здійснити виплату ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОБрТро), КЕКВ 2112 "Грошове забезпечення військовослужбовців", з урахуванням раніше виплачених сум.
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОБрТро) щодо необчислення та невиплати ОСОБА_1 надбавки за особливості проходження служби, премії, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби та грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 та 2023 роки, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОБрТро) здійснити перерахунок позивачу надбавки за особливості проходження служби, премії, одноразової грошової допомоги, грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 та 2023 роки, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 та 01.01.2023 та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п. 4 Постанови № 704 та здійснити виплату ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОБрТро), КЕКВ 2112 "Грошове забезпечення військовослужбовців", з урахуванням раніше виплачених сум;
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОБрТро), що полягає у непроведені повного розрахунку виплати грошового забезпечення позивачу та порушення строків розрахунків при звільнені ОСОБА_1 ; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОБрТро) здійснити нарахування позивачу суми середнього заробітку (грошового забезпечення) за весь час затримки розрахунку при звільненні з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 та 01.01.2023 та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п. 4 Постанови № 704 та здійснити виплату ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОБрТро), КЕКВ 2112 "Грошове забезпечення військовослужбовців" але не більш як за шість місяців.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проходження позивачем військової служби йому неправильно нараховували і виплачували грошове забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення), інші виплати, які розраховуються з урахуванням посадового окладу у спірні періоди, оскільки до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 постанови № 704 в частині, що не суперечить закону про державний бюджет із використанням для визначення розміру грошового забезпечення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік). Оскільки позивачу неправильно нараховували і виплачували грошове забезпечення, інші виплати, то непроведено повний розрахунок при звільненні, тому відповідно до статтей 116, 117 Кодексу законів про працю України, відповідач повинен здійснити нарахування позивачу суми середнього заробітку (грошового забезпечення) за весь час затримки розрахунку при звільненні з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 та 01.01.2023 та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п. 4 Постанови № 704.
Відповідач скористався правом на подання відзиву, який надійшов на адресу суду 18.02.2025. Відповідно до відзиву відповідач заперечив проти позову, просив відмовити в задоволенні позову з мотивів, що розрахунок з позивачем при звільненні з військової служби було проведено в повному обсязі на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством, з урахування усіх обставин, що мали значення для вчинення дій та неупереджено. Зважаючи на те, що відповідач своєчасно здійснив нарахування і виплату позивачу коштів відповідно до вимог чинного законодавства у повному обсязі, вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо несвоєчасного розрахунку та стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від інших вимог позовної заяви. Крім наведеного представник відповідача зазначає про порушення позивачем строків звернення до суду з цим позовом, просить позовну заяву залишити без розгляду.
25.02.2025 до суду надійшла відповідь представника позивача на відзив, відповідно до якої позивач не погоджується з аргументами відповідача.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 у період з 28.02.2022 по 14.04.2023 позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Наказом Командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.04.2023 № 104 позивача, звільненого наказом Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 10.04.2023 № 27-РС у запас, з 14.04.2023 виключено із списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення (а.с.9).
За період з 28.02.2022 по 14.04.2023 відповідачем не здійснювалося обчислення та виплата позивачу грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення) з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року та надбавки за особливості проходження служби, премії, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби та грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 та 2023 роки, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, що не заперечується відповідачем.
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із абзацом 1 частини першої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.91 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до частин другої статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців (далі - Постанова № 704).
Відповідно до п. 10 Постанови № 704, ця постанова набирає чинності з 01 січня 2018 року.
Постановою № 704, зокрема, затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
Пунктом 4 Постанови № 704 в редакції, чинній на момент прийняття постанови, визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
У свою чергу, у пункті 1 приміток Додатку 1 до Постанови № 704 закріплено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.
У примітці Додатку 14 Постанови № 704 визначено, що оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли розмір окладу визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.
З 24 лютого 2018 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова № 103), п. 6 якої, пункт 4 Постанови № 704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Отже, станом на час прийняття Постанови № 704, пункт 4 зазначеної постанови передбачав, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
У подальшому, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 по справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови № 103.
З урахуванням цього, суд зазначає, що з 29.01.2020 відновлена дія пункту 4 Постанови № 704 у первісній редакції, яка запроваджувала алгоритм розрахунку посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
При цьому, суд враховує, що 01.01.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII (далі - Закон № 1774-VIII) пунктом 3 розділу ІІ якого встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.
Відтак, п. 4 Постанови № 704 встановлено алгоритм розрахунку "але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року" під час розрахунку посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, не застосовується, а здійснюється шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Тому, з 29.01.2020 розрахунковою величиною для визначення розміру посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, є множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Таким чином, у період з 28.02.2022 по 14.04.2023, розрахунковою величиною для визначення розміру посадового окладу позивача та окладу за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення, повинно бути визначене відповідачем шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених Законом України "Про державний бюджет України на 2020 рік", на 01 січня 2020 року та Законом України "Про державний бюджет України на 2021 рік" на 01 січня 2021 року, Законом України "Про державний бюджет України на 2022 рік" на 01 січня 2022 року, Законом України "Про державний бюджет України на 2023 рік" на 01 січня 2023 року.
Вказана правова позиція відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 15 березня 2023 року у справі № 420/6572/22 щодо застосування положень Постанови № 704 в контексті вирішення спору про перерахунок грошового забезпечення.
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи вищенаведене, відповідач протиправно не провів нарахування та виплату позивачу:
- грошового забезпечення за період з 28.02.2022 по 14.04.2023 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт.
- надбавки за особливості проходження служби, премії, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби та грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 та 2023 роки, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року
Таким чином, є протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо необчислення та невиплати ОСОБА_1 за період з 28.02.2022 по 14.04.2023 грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення) з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, слід зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок ОСОБА_1 грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення) за період з 28.02.2022 по 14.04.2023 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" № 704 від 30.08.2017 та здійснити виплату ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 , КЕКВ 2112 "Грошове забезпечення військовослужбовців", з урахуванням раніше виплачених сум; та протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОБрТро) щодо необчислення та невиплати ОСОБА_1 надбавки за особливості проходження служби, премії, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби та грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 та 2023 роки, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, слід зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок ОСОБА_1 надбавки за особливості проходження служби, премії, одноразової грошової допомоги, грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 та 2023 роки, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 та 01.01.2023 та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п. 4 Постанови № 704 та здійснити виплату ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОБрТро), КЕКВ 2112 "Грошове забезпечення військовослужбовців", з урахуванням раніше виплачених сум.
Щодо визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у непроведені повного розрахунку виплати грошового забезпечення позивачу та порушення строків розрахунків при звільнені ОСОБА_1 та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування позивачу суми середнього заробітку (грошового забезпечення) за весь час затримки розрахунку при звільненні з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 та 01.01.2023 та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п. 4 Постанови № 704 та здійснити виплату ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 , КЕКВ 2112 "Грошове забезпечення військовослужбовців" але не більш як за шість місяців, суд зазначає наступне.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 117 Кодексу законів про працю України та Порядку від 08.02.1995 № 100, оскільки спір у цій справі вирішено на користь позивача, обчислення середнього заробітку позивача за час затримки по день фактичного розрахунку повинен здійснити відповідач, у тому числі і встановлення та обчислення періоду за який повинно бути здійснене таке нарахування. Оскільки станом на момент вирішення справи таке нарахування не здійснене, вказане свідчить про відсутність спору між сторонами з вказаного приводу, а вимога про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у непроведені повного розрахунку виплати грошового забезпечення позивачу та порушення строків розрахунків при звільнені ОСОБА_1 та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування позивачу суми середнього заробітку (грошового забезпечення) за весь час затримки розрахунку при звільненні з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 та 01.01.2023 та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п. 4 Постанови № 704 та здійснити виплату ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 , КЕКВ 2112 "Грошове забезпечення військовослужбовців" але не більш як за шість місяців, суд зазначає наступне, - є передчасною, оскільки відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині будуть порушені.
Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні вищевказаних позовних вимог щодо нарахування позивачу суми середнього заробітку (грошового забезпечення) за весь час затримки розрахунку при звільненні слід відмовити, як передчасних.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Щодо посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду, суд зазначає, що згідно статті 233 Кодексу законів про працю України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
Доказів письмового повідомлення позивача про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні відповідач не надав, тому доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду є необґрунтованими.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо необчислення та невиплати ОСОБА_1 за період з 28.02.2022 по 14.04.2023 грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення) з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) здійснити перерахунок ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення) за період з 28.02.2022 по 14.04.2023 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" № 704 від 30.08.2017 та здійснити виплату ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОБрТро), КЕКВ 2112 "Грошове забезпечення військовослужбовців", з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо необчислення та невиплати ОСОБА_1 надбавки за особливості проходження служби, премії, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби та грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 та 2023 роки, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) здійснити перерахунок ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) надбавки за особливості проходження служби, премії, одноразової грошової допомоги, грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 та 2023 роки, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 та 01.01.2023 та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п. 4 Постанови № 704 та здійснити виплату ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОБрТро), КЕКВ 2112 "Грошове забезпечення військовослужбовців", з урахуванням раніше виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.