Справа № 160/8966/25
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2025 рокуСправа №160/8966/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить:
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 у не нарахуванні та у невиплаті ОСОБА_1 всіх видів грошового забезпечення за період його військової служби з 26.09.2024 по 28.11.2024, збільшеної до 100 000 гривень додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 р. №168 за період його військової служби з 26.09.2024р. по 28.11.2024; грошового забезпечення, а саме 30 тисяч гривень відповідно до абзацу 16 пункту 2 розділу XXXIV наказу МОУ № 260 за період його військової служби з 26.09.2024 по 28.11.2024; компенсації за невикористану щорічну основну відпустку та компенсацію за невикористану щорічну додаткову відпустку за період його військової служби з 26.09.2024 по 28.11.2024.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 : всі види грошового забезпечення за період його військової служби з 26.09.2024 по 28.11.2024; збільшену до 100 000 гривень додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 р. №168 за період його військової служби з 26.09.2024р. по 28.11.2024; грошове забезпечення, а саме 30 тисяч гривень відповідно до абзацу 16 пункту 2 розділу XXXIV наказу МОУ № 260 за період його військової служби з 26.09.2024 по 28.11.2024; компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку та компенсацію за невикористану щорічну додаткову відпустку за період його військової служби з 26.09.2024р. по 28.11.2024.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем не було нараховано та не виплачено всіх види грошового забезпечення за період його військової служби з 26.09.2024 по 28.11.2024, збільшеної до 100 000 гривень додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 р. №168 за період його військової служби з 26.09.2024р. по 28.11.2024; грошового забезпечення, а саме 30 тисяч гривень відповідно до абзацу 16 пункту 2 розділу XXXIV наказу МОУ № 260 за період його військової служби з 26.09.2024 по 28.11.2024; компенсації за невикористану щорічну основну відпустку та компенсацію за невикористану щорічну додаткову відпустку за період його військової служби з 26.09.2024 по 28.11.2024. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.
11.04.2025р. від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову та зазначає, що ОСОБА_1 дійсно проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 26.09.2024 по 18.11.2024 після чого був переведений до військової частини НОМЕР_2 , а не в період зазначений в позовній заяві.
Згідно довідки від 07.04.2025 № 318 вбачається, що позивачу виплачено додаткову винагороду за безпосередню участь в заходах національної безпеки і оборони за період з 01.10.2024 по 16.11.2024 в сумі 45 310, 00 грн. У жодних інших заходах, які б надавали право на отримання додаткової винагороди, позивач участі не брав. Підстави для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000, 00 грн. відсутні.Також додаємо довідку No319 від 07.04.2025 про виплату грошового забезпечення та загальну відомість зарахування грошового забезпечення та додаткової винагороди під час проходження служби в військовій частині НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_1 наданої АТ КБ «Приватбанк». Щодо компенсації за невикористану щорічну основну відпустку та компенсацію за невикористану щорічну додаткову відпустку за період його військової служби в військовій частині НОМЕР_1 з 26.09.2024 по 18.11.2024 р. зазначє, що позивача переведено до військової частини Збройних Сил України, а відповідно до вимог законодавства жодної підстави для отримання компенсації за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток немає.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.11.2024р. за № 67 солдата ОСОБА_1 направлено у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 , вважається таким що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби військової частини НОМЕР_2 . З 18.11.2024р. виключено із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення.
Позивач вказує, що йому у період з 26.09.2024 по 28.11.2024 не нараховано та не виплачено всіх види грошового забезпечення, збільшеної до 100 000 гривень додаткова винагорода , грошового забезпечення, а саме 30 тисяч гривень, компенсації за невикористану щорічну основну відпустку та компенсацію за невикористану щорічну додаткову відпустку. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Згідно зіст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.
Виплата спірної додаткової винагороди військовослужбовцям передбачена пунктом 1постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 р. №168(далі Постанова № 168) (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей» № 2011-XII - Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 No 260 Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Наказ Міністерства оборони України № 260, а саме: пункт 2 розділу І - Грошове забезпечення включає: - щомісячні основні види грошового забезпечення; - щомісячні додаткові види грошового забезпечення; - одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: - винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; - допомоги.
Наказ Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44 Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, яким внесено зміни до Наказу № 260 виданий відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану та доповнено новим Розділом XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану.
Щодо компенсації за невикористану щорічну основну відпустку та компенсацію за невикористану щорічну додаткову відпустку, суд зазначає про таке.
Згідно абзацу другого пункту 14 статті 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей - військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічні основні відпустки та додаткові відпустки в рік звільнення надаються на строки, установлені пунктами 1 та 4 цієї статті.
Відповідно до абзацу третього пункту 14 статті 10-1 Закону у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток, а також додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, та додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України "Про відпустки".
Суд погоджується з доводами відповідача про відсутність підстав для нарахування та виплати компенсації за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що позивач звільнявся з Військової частини НОМЕР_1 .
Наведені обставини свідчать про необґрунтованість заявлених позовних вимог, відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За змістом приписів частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України під час ухвалення рішення суд вирішує питання судових витрат.
У зв`язку з відмовою в позові розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. 2, 17, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,- залишити без задоволення.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Златін