Справа № 200/3131/25
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

27 травня 2025 року Справа №200/3131/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (юридична адреса: 49005, м. Дніпро, пров. Феодосія Макаревського, 1а, ) про визнання протиправним та скасування рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 4190 від 03.02.2025 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» про визнання протиправним та скасування рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 4190 від 03.02.2025 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року було відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою від 06 травня 2025 року було зобов`язано Державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» надати суду: 1) протокол засідання від 03.02.2025 року експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи про невизнання позивача особою з інвалідністю ІІІ групи; 2) рішення № 4190 від 03.02.2025 року експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи про невизнання позивача особою з інвалідністю ІІІ групи; 3) документи, перелічені у п 6.2 витягу з рішення № 4190 від 03.02.2025 року експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи, а саме: від 31.12.2024 року № 01-06/230, Лист від ДБР № 3187-25/10-2-02-01-1348/25 від 31.01.2025 року, кримінальне провадження № 0000923 від 21.10.2024 року; 4) повідомлення позивача про проведення засідання експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи яке відбулося 03.02.2025 року та запрошення позивача для участі в ньому, доказ його направлення і вручення позивачу; 5) інші документи, які стали підставою для прийняття рішення про невизнання позивача особою з інвалідністю ІІІ групи; 6) належним чином завірені копії матеріалів медико-експертної справи, рішення, акти, висновки, довідки та інші документи на підставі яких 19.09.2017 року позивачу висновком МСЕК встановлено IIІ групу інвалідності; 7) інформацію з її документальним підтвердженнями, чи здійснювалась перевірка обґрунтованості рішення МСЕК про встановлення позивачу ІII групи інвалідності безтерміново в період з 19.09.2017 року до 03.02.2025 року, та у разі проведення такої перевірки надати копії відповідних документів.

Вказані вище документи було зобов`язано надати суду через систему «Електронний суд» або на офіційну електрону пошту Донецького окружного адміністративного суду до 20 травня 2025 року.

Вказану ухвалу відповідач отримав 06 травня 2025 року о 14 год 28 хв до свого кабінету в Електронному суді.

До наступного часу зазначену ухвалу не виконано.

З урахуванням встановлених обставин, вивчивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 1 частини 2 статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень;

4) використання під час процедури врегулювання спору за участю судді портативних, аудіотехнічних пристроїв, а також здійснення фото- і кінозйомки, відео-, звукозапису.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Union Alimentaria Sanders S. A. v. Spain» розтлумачено обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права. Диспозитивність прав учасників судового процесу та їхніх представників зумовлює заборону зловживання ними, зокрема, в аспекті «підривних» («руйнівних») діянь із метою скасування прав і свобод (із урахуванням рішень Європейського суду з прав людини у справах «Engel and Others v. the Netherlands», «Lawless v. Ireland», «Michael Kuhnen v. Germany», «Preda and Dardari v. Italy», «Refah Partisi and Others v. Turkey», «Witzsch v. Germany», «Z'danoka v Latvia»).

Таким чином, відповідач вчиняє дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зловживаючи своїми процесуальними правами та затягує розгляд справи своєю бездіяльністю, яка виражається в не наданні у встановлені процесуальні строки доказів по справі, які необхідні для вирішення справи по суті та прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Згідно ч. 4 ст. 45 КАС України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 144 Кодексу адміністративного судочинства України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу (частина 3 вказаної статті).

Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення.

Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.

Одним із видів заходів процесуального примусу є штраф (пункт 5 частини 1 статті 145 КАС України).

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 145 КАС України).

Законом України від 19 листопада 2024 року № 4059-ІХ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлений прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2025 року 3028,00 гривень.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України (частина 5 статті 149 КАС України).

З метою спонукання відповідних осіб до добросовісного виконання процесуальних обов`язків, суд дійшов висновку про застосування до керівника Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» заходів процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб 908,40 грн.

Крім того, суд зазначає, що у випадку повторного чи систематичного невиконання ухвали суду без поважних причин або без їх повідомлення, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 3 ч. 2 ст. 149 КАС України).

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України (частина п`ята статті 149 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства, суд,

У Х В А Л И В:

Застосувати до керівника Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (юридична адреса: 49005, м. Дніпро, пров. Феодосія Макаревського, 1а, ) захід процесуального примусу шляхом накладення штрафу в порядку частини першої статті 145 та частини першої статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стягнути в дохід Державного бюджету України з Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (юридична адреса: 49005, м. Дніпро, пров. Феодосія Макаревського, 1а, ) штраф у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн 40 коп. на рахунок Державної судової адміністрації України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ).

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом.

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України:

Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ).

Боржник: Державна установа «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (юридична адреса: 49005, м. Дніпро, пров. Феодосія Макаревського, 1а, ).

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя І.М. Тарасенко