Справа № 440/5293/24
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/5293/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" до Головного управління ДПС в Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Саламандра" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.01.2024 №6, №6.

В обґрунтування позовних вимог Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Саламандра» (далі ПрАТ «СК «Саламандра», позивач) зазначило про помилковість висновків Головного управління ДПС у Полтавській області (далі ГУ ДПС у Полтавській області, відповідач) щодо завищення позивачем показників рядка 2130 Звіту про фінансові результати «Адміністративній витрати» та рядка 2150 Звіту про фінансові результати «Витрати на збут», адже укладені із ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 договори мали наслідком реальні господарські операції, вчинені позивачем із отриманням реального економічного ефекту.

Позивач вказує на документальне спростування ним висновку ГУ ДПС у Полтавській області, що з огляду на фіктивний (удаваний) характер документально оформлених господарських операцій з оприбуткування вартості інформаційно-консультаційних послуг та послуг з налаштування та ведення контекстної реклами Google Ads, вони не підтверджені належним чином, не відображають реальність господарських операцій, внаслідок чого не є підставою для формування податкового обліку ПрАТ «СК «Саламандра». Щодо висновку відповідача про недоцільність укладених позивачем договорів із ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , позивач твердить про їх суб`єктивність та відсутність підтвердження таким обставинам з боку відповідача, за наявності всіх належних бухгалтерських документів про реальність і доцільність договорів у позивача.

Крім того, ПрАТ «СК «Саламандра» вказало про помилковість висновків ГУ ДПС у Полтавській області щодо порушення позивачем положень підпункту 68.9.3 пункту 68.9 статті 68 та пункту 118.4 статті 118 Податкового кодексу України в частині неподанні звітів про підзвітні рахунки відповідно до угоди (FATCA) за 2016 рік, за період проведення перевірки, адже ПрАТ «СК «Саламандра» не віднесений до категорії фінансових агентів. Позивач указав, що наявність коду GIIN не означає автоматичної наявності статусу фінансового агента в ПрАТ «СК «Саламандра».

Відповідно до пункту 1 статті 4 Угоди "FATCA" кожна звітна фінансова установа України вважається такою, що виконує положення розділу 1471 Податкового кодексу США і на яку не поширюється положення про утримання, відповідно до нього, якщо Україна виконує свої зобов`язання відповідно до статей 2 і 3 цієї Угоди стосовно такої звітної фінансової установи України, і звітна фінансова установа України: а) ідентифікує американські підзвітні рахунки та щорічно доповідає компетентному органу України інформацію, яку вимагається надавати згідно з пунктом 2 статті 2 цієї Угоди в часові межі та спосіб, описані в статті 3 цієї Угоди; b) окремо для 2015 року і 2016 року щорічно повідомляє компетентному органу України назву кожної фінансової установи, яка не бере участь, якій було виконано виплати, та сукупну суму таких виплат; c) виконує реєстраційні вимоги СВД FATCA, викладені на офіційному сайті; d) за умови, що звітна фінансова установа України виступає в якості (і) кваліфікованого посередника (в контексті розділу 1441 Податкового кодексу США), що вирішила взяти на себе зобов`язання першочергового утримання відповідно до розділу 3 частини А Податкового кодексу США; (іі) іноземного товариства, що вирішило діяти в якості іноземного товариства, яке здійснює утримання, (в контексті як розділу 1441, так і розділу 1471 Податкового кодексу США); чи (ііі) іноземного трасту, що вирішив діяти в якості іноземного трасту, який здійснює утримання (в контексті як розділу 1441, так і розділу 1471 Податкового кодексу США), утримує 30 відсотків з будь-якого платежу, який підлягає утриманню з американського джерела, будь-якій фінансовій установі, що не бере участь; та е) у випадку звітної фінансової установи України, що не описана в підпункті 1 (d) цієї статті, і яка виконує платіж, який підлягає утриманню з американського джерела, чи виступає в якості посередника стосовно такого платежу, будь-якій фінансовій установі, що не бере участь, звітна фінансова установа України надає будь-якому безпосередньому виконавцю такого платежу, що підлягає утриманню з американського джерела, інформацію, яка необхідна для здійснення утримання та звітування, що виникає у зв`язку з таким платежем.

Пункт 1 статті 4 Угоди "FATCA" містить перелік зобов`язань, що покладаються на звітну фінансову установу України у своїй сукупності, а вказані пункти не можуть використовуватись окремо один від одного. Зазначені зобов`язання не можуть вважатися кваліфікаційними ознаками, що мають застосовуватись в цілях ідентифікації фінансової установи, як підзвітної, оскільки, як зазначено вище, пункт 1 статті 4 Угоди "FАТСА" визначає лише перелік обов`язків, що покладаються на звітну фінансову установу України.

Крім того, позивач вказав, що концепція Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США "Про податкові вимоги до іноземних рахунків" (FАТСА) і не передбачає подання нульових звітів. Стаття 2 угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США "Про податкові вимоги до іноземних рахунків" (FАТСА) - передбачає подання визначеного переліку інформації, що не може бути ототожнений із поданням нульових звітів.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 прийнята позовна заява до провадження та відкрите провадження в адміністративній справі.

ГУ ДПС у Полтавській області 03.07.2024 до справи наданий відзив, за змістом якого відповідач проти задоволення адміністративного позову заперечував. Відповідач повідомив, що згідно плану-графіка документальних перевірок на 2023 рік проведено планову документальну перевірку ПрАТ «СК «Саламандра» та складено акт документальної планової виїзної перевірки від 25.12.2023 № 13256/16-31-07-01-02/21870998, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.10.2019 по 30.09.2023, правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2019 по 30.09.2023, у висновках якого встановлені порушення вимог:

1. п.44.1 ст.44, пп. 134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.140.5.4 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України (далі ПК України), ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", МСФЗ 15 на суму 2306889,00 грн;

2. абз. «г» п.176.2 ст.176 ПК України, п.3.1 розділу ІІІ (до 31.12.2020) та п.2 ст.4 Розділу IV (з 01.01.2021) Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України 13.01.2015 № 4, в результаті чого підприємством подано Податкові розрахунки за формою 1-ДФ за 4 квартал 2019 року, І-IV квартали 2020 року, І-IV квартали 2021 року, І, ІІІ квартали 2022 року, І - ІІІ квартали 2023 року з недостовірними даними;

3. п. 63.3 ст. 63 ПК України, п. 8.1, п. 8.2, п. 8.4 ст. 8 Порядку обліку платників податків і зборів, а саме невнесення змін до облікових даних, не подано Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою 20-ОПП про 4 об`єкти оподаткування і об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням;

4. пп. 69.8.3 п. 69.8 ст. 69, п. 118.4 ст. 118 ПК України, в частині не подачі звітів про підзвітні рахунки відповідно до Угоди (FАТСА) по 2022 рік.

Так, в ході проведення перевірки встановлено про правовідносини ПрАТ «СК «Саламандра» із ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , за результатами яких складені акти виконаних робіт, які не підтверджують і не розкривають суть господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду й ділову мету, внаслідок чого неможливо встановити їх безпосередній зв`язок з діяльністю підприємства. В актах не зафіксоване виконання закріплених в укладених угодах зобов`язань сторони по договору, яка є виконавцем і яка тягне за собою зобов`язання «Замовника» по оплаті послуг. Всі акти мають тотожний зміст, тобто містять інформацію про виконання однакових видів послуг, що надавалися, зокрема: консультування з питань визначення конкурентоспроможності та вивчення кон`юктури ринку, консультування з питань організаційної структури і розвитку, формування стратегії розв`язання сукупності проблем, що пов`язані із організацією управління різних сфер діяльності підприємства та інших інформаційно - консультаційних послуг та роз`яснень за завданням замовника. Крім цього, відповідач вказує про відсутність економічної ефективності отриманих від ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 послуг.

Також ГУ ДПС у Полтавській області вказало, що відповідно до офіційного реєстру фінансових установ, які пройшли реєстрацію з метою виконання Закону США «FATCA», опублікованого СВД США, який доступний за посиланням: https://apps.irs.gov/app/fatcaFfiList/flu.jsf, позивач зареєстрований за GIN: 4С1MLG.99999.SL.804 і згідно із пунктом 5 «Порядку заповнення і подання фінансовими агентами звіту про підзвітні рахунки відповідно до Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США «Про податкові вимоги до іноземних рахунків», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.08.2020 №496 як фінансовий агент має подавати до ДПС через IDES звіт про підзвітні рахунки з інформацією, зазначеною у пункті 2 статті 2 Угоди FATCA, з урахуванням положень статті 3 Угоди FATCA та інших відповідних положень Угоди FATCA та додатків до неї, а також укладених відповідно до неї міжвідомчих угод. У разі відсутності у фінансового агента підзвітних рахунків у звітному періоді до ДПС через IDES надається звіт з нульовими даними відповідно до формату XML-файлу, визначеного у додатку 1 до цього Порядку, з дотриманням вимог щодо заповнення та подання XML-файлу звіту з нульовими даними, розміщених на вебсайті Служби внутрішніх доходів США (https://www.irs.gov/businesses/corporations/fatca-xml-schemas-and-businessrules-for-form-8966). У перевіряємому періоді ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» звіти про підзвітні рахунки відповідно до Угоди FATCA не подавалися.

За вказаного, податкові повідомлення-рішення від 26.01.2024 №6, №6 є підставними та обґрунтованими, а позовні вимоги ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» такими, що задоволенню не підлягають.

Позивачем 11.07.2024 до справи надана відповідь на відзив, де ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» вказало про безпідставність твердження відповідача про нікчемність угод із ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , позивач наполягав на реальності господарських операцій із вказаними контрагентами, наявності для ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» належного економічного ефекту, отриманого за наслідками реалізації правовідносин із ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 ..

Крім того, позивач вказав, що у відзиві на позовну заяву ГУ ДПС у Полтавській області не наведено обґрунтування та не надано доказів на спростування позиції позивача, викладеної у позовній заяві щодо відсутності в ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» обов`язку подання звітів про підзвітні рахунки відповідно до Угоди FATCA, зокрема, з нульовими даними. Відповідач не має будь-яких заперечень щодо позиції Національного банку України про те, що страховики можуть бути фінансовими агентами, в розумінні угоди FАТСА, лише якщо вони займаються страхуванням життя.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 закрите підготовче провадження у справі, призначена справа до судового розгляду.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» зареєстроване за кодом органом державної реєстрації 18.11.1994, номер державної реєстрації - 2002340; податковий номер платника податків - 21870998; місцезнаходження платника податків: вул. Колективна, буд. 10, м. Полтава, Полтавська область. 36019, взяте на облік у контролюючих органах 16.12.1994 і перебуває на обліку в ГУ ДПС у Полтавській області, зареєстровано платником ПДВ 10.07.2023, реєстраційний номер 200793941, індивідуальний податковий номер 18.

Згідно плану-графіка документальних перевірок на 2023 рік, ГУ ДПС у Полтавській області проведена планова документальна перевірка ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА», за результатами якої складений акт документальної планової виїзної перевірки від 25.12.2023 №13256/16-31-07-01-02/21870998, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.10.2019 по 30.09.2023, правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2019 по 30.09.2023.

Згідно висновків вищевказаного акту встановлені порушення:

1. п.44.1 ст.44, пп. 134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.140.5.4 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України (далі ПК України), ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", МСФЗ 15 на суму 2306889,00 грн;

2. абз. «г» п.176.2 ст.176 ПК України, п.3.1 розділу ІІІ (до 31.12.2020) та п.2 ст.4 Розділу IV (з 01.01.2021) Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України 13.01.2015 № 4, в результаті чого підприємством подано Податкові розрахунки за формою 1-ДФ за 4 квартал 2019 року, І-IV квартали 2020 року, І-IV квартали 2021 року, І, ІІІ квартали 2022 року, І - ІІІ квартали 2023 року з недостовірними даними;

3. п. 63.3 ст. 63 ПК України, п. 8.1, п. 8.2, п. 8.4 ст. 8 Порядку обліку платників податків і зборів, а саме невнесення змін до облікових даних, не подано Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою 20-ОПП про 4 об`єкти оподаткування і об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням;

4. пп. 69.8.3 п. 69.8 ст. 69, п. 118.4 ст. 118 ПК України, в частині не подачі звітів про підзвітні рахунки відповідно до Угоди (FАТСА) по 2022 рік.

ГУ ДПС у Полтавській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 26.01.2024 №6 яким позивачеві збільшена сума грошового зобов`язання з податку на прибуток страхових організацій, включаючи філіали аналогічних організацій, розташованих на території України в сумі 2306889,00 грн та застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 198534,00 грн та від 26.01.2024 №6, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові санкції) в розмірі 1250000,00 грн.

ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» не погодилось із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями від 26.01.2024 №6, №6, звернулось до суду із позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

За пунктом 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

За підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами;

Пунктом 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Економічний ефект, зокрема, але не виключно, передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

Згідно із підпунктом 16.1.5 пункту 16.1 статті 16 ПК платник податків зобов`язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

податкового (звітного) періоду збільшується на суму 30 відсотків вартості товарів, у тому числі необоротних активів (крім активів з права користування за договорами оренди), робіт та послуг (крім операцій, зазначених у пункті 140.2 та підпункті 140.5.6 цього пункту, та операцій, визнаних контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу), придбаних у:

неприбуткових організацій, внесених до Реєстру неприбуткових установ та організацій на дату такого придбання, крім випадків, коли сума вартості товарів, у тому числі необоротних активів (крім активів з права користування за договорами оренди), робіт та послуг, придбаних у таких організацій, сукупно протягом звітного (податкового) року не перевищує 25 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, та крім бюджетних установ, Накопичувального фонду, недержавних пенсійних фондів і неприбуткової організації, яка є об`єднанням страховиків, якщо участь страховика у такому об`єднанні є умовою проведення діяльності такого страховика відповідно до закону;

нерезидентів (у тому числі пов`язаних осіб - нерезидентів), зареєстрованих у державах (на територіях), включених до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 цього Кодексу;

нерезидентів, організаційно-правова форма яких включена до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту "г" підпункту 39.2.1.1 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 цього Кодексу, які не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі податок з доходів, отриманих за межами держави реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави, в якій вони зареєстровані як юридичні особи.

Відповідно до підпункту 140.5.4 пункту 140.5 статті 140 ПК України фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується н а суму 30 відсотків вартості товарів, у тому числі необоротних активів (крім активів з права користування за договорами оренди), робіт та послуг (крім операцій, зазначених у пункті 140.2 та підпункті 140.5.6 цього пункту, та операцій, визнаних контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу), придбаних у неприбуткових організацій, внесених до Реєстру неприбуткових установ та організацій на дату такого придбання, крім випадків, коли сума вартості товарів, у тому числі необоротних активів (крім активів з права користування за договорами оренди), робіт та послуг, придбаних у таких організацій, сукупно протягом звітного (податкового) року не перевищує 25 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, та крім бюджетних установ, Накопичувального фонду, недержавних пенсійних фондів і неприбуткової організації, яка є об`єднанням страховиків, якщо участь страховика у такому об`єднанні є умовою проведення діяльності такого страховика відповідно до закону.

нерезидентів (у тому числі пов`язаних осіб - нерезидентів), зареєстрованих у державах (на територіях), включених до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 цього Кодексу;

нерезидентів, організаційно-правова форма яких включена до переліку організаційно-правових форм, затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2-1 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 цього Кодексу, які не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі податок з доходів, отриманих за межами держави (території) реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави (території), в якій вони зареєстровані як юридичні особи.

Фінансовий результат до оподаткування збільшується на всю суму вартості товарів, у тому числі необоротних активів (крім активів з права користування за договорами оренди), робіт та послуг (крім операцій, зазначених у пункті 140.2 і підпункті 140.5.6 цього пункту, та операцій, визнаних контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу), придбаних у нерезидентів, визначених абзацами третім і четвертим цього підпункту, якщо такі операції не мають ділової мети. Обов`язок доведення обставин, передбачених цим абзацом, покладається на контролюючий орган із застосуванням відповідних положень статті 39 цього Кодексу. При цьому інші коригування, передбачені цим підпунктом, не застосовуються, а сума цього коригування щодо такої операції зменшується на суму коригування, передбаченого абзацом першим цього підпункту, якщо платник податку самостійно вже застосував це коригування щодо такої операції.

Вимоги цього підпункту не застосовуються платником податку, якщо операція не є контрольованою та сума таких витрат підтверджується платником податку за цінами, визначеними за принципом "витягнутої руки" відповідно до процедури, встановленої статтею 39 цього Кодексу, але без подання звіту.

При цьому, якщо ціна придбання товарів, у тому числі необоротних активів (крім активів з права користування за договорами оренди), робіт та послуг перевищує їх ціну, визначену за принципом "витягнутої руки" відповідно до процедури, встановленої статтею 39 цього Кодексу, коригування фінансового результату до оподаткування здійснюється на розмір різниці між вартістю придбання та вартістю, визначеною виходячи з рівня ціни, визначеної за принципом "витягнутої руки".

У випадку незастосування вимог цього підпункту на підставі абзацу шостого цього підпункту, якщо контролюючий орган не враховує (не визнає) таку операцію за результатами аналізу відповідно до статті 39 цього Кодексу, фінансовий результат до оподаткування збільшується у порядку, передбаченому абзацом першим підпункту 140.5.2-1 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу. При цьому інші коригування, передбачені цим підпунктом, не застосовуються, а сума цього коригування щодо такої операції зменшується на суму коригування, передбаченого абзацом сьомим цього підпункту, якщо платник податку самостійно вже застосував це коригування щодо такої операції.

Норми цього підпункту застосовуються за результатами податкового (звітного) року.

Особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, та платники єдиного внеску, відповідно до підпункту «г» пункту 176.2 статті 176 ПК України зобов`язані подавати контролюючому органу інші відомості про оподаткування доходів окремого платника податку в обсягах та згідно з процедурою, визначеною цим розділом та розділом II цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996 (далі Закон №996) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію.

За статтею 3 Закону №996 метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підприємства, які відповідно до цього Закону належать до мікропідприємств (крім підприємств, що становлять суспільний інтерес) та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, можуть узагальнювати інформацію в регістрах бухгалтерського обліку без застосування подвійного запису.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 9 Закону №966 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 затверджене Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, за пунктами 1.2, 2.1 - 2.4. якого первинні документи - це документи, створені у паперовій або в електронній формі, які містять відомості про господарські операції; регістри бухгалтерського обліку (облікові регістри) - це носії інформації, складені у паперовій або в електронній формі, призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого накопичення, групування та узагальнення інформації з первинних документів, що прийняті до обліку. Регістри бухгалтерського обліку (облікові регістри) можуть бути у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів тощо.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Первинні документи, створені в електронному вигляді, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: печатка, ідентифікаційний код підприємства, установи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Використання при оформленні первинних документів факсимільного відтворення підпису допускається у порядку, встановленому законом, іншими актами цивільного законодавства.

Повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.

Статтею 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, гуртуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлені вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та додаткового обліку.

Згідно з пунктом 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Відповідно до пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Відповідно до пункту 4.68 Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 1 «Подання фінансової звітності» (далі - МСБО 1) дохід - це збільшення активів або зменшення зобов`язання, наслідком якого є зростання власного капіталу, крім як унаслідок здійснення внесків держателями вимог до власного капіталу.

Згідно з пунктом 4.69 МСБО 1 витрати - це зменшення активів або збільшення зобов`язань, наслідком якого є зменшення власного капіталу, крім як унаслідок здійснення розподілу держателям вимог до власного капіталу.

Відповідно до пункту 4.71 МСБО 1 дохід та витрати є елементами фінансової звітності, і стосуються фінансових результатів суб`єкта господарювання. Користувачі фінансової звітності потребують інформації як про фінансовий стан суб`єкта господарювання, так і про його фінансові результати. Отже, попри те, що дохід і витрати визначено з погляду змін у розмірах актині зобов`язань, інформація про дохід і витрати так само важлива, як інформація про активи та зобов`язання.

Згідно з пунктом 4.72 МСБО 1 різні операції та події породжують дохід і витрати, що мають уз характеристики. Окреме надання інформації про дохід і витрати з різними характеристиками може допомогти користувачам фінансової звітності розібратись у фінансових результатах суб`єкта господарювання (пункти 7.14 - 7.19).

Відповідно до п. 5.1 МСБО 1 визнання - це процес фіксації для включення до звіту з фінансовий стан чи звіту (звітів) про фінансові результати статті, яка відповідає визначені одного з елементів фінансової звітності - активу, зобов`язання, власного капіталу, доходу або витрат. Визнання полягає у зазначенні статті в одному з цих звітів - чи то окремо, чи то в поєднанні з іншими статтями - прописом та як грошову суму, а також у включенні цієї суми до одного чи кількох підсумкових показників такого звіту. Сума, в якій актив, зобов`язання або власний капітал визнано у звіті про фінансовий стан, має назву "балансова вартість".

Відповідно до пункту 123.1 статті 123 ПК України вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за сбою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Згідно з пунктом 123.2 статті 123 ПК України діяння, передбачені пунктом 123.1 цієї статті, вчинені умисно, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до підпункту 69.8.3 пункту 69.8 статті 69 ПК України фінансові агенти зобов`язані щороку, до 1 вересня, подавати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, звіт про підзвітні рахунки.

Звітним періодом вважається попередній календарний рік, якщо міжнародним договором, що містить положення про обмін інформацією для податкових цілей, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або укладеним на його підставі міжвідомчим договором не встановлені інші правила.

Форма звіту про підзвітні рахунки, порядок її заповнення і подання фінансовими агентами до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з пунктом 118.4 статті 118 ПК України неподання, подання з порушенням встановленого строку, подання не в повному обсязі або з недостовірними відомостями, або з помилками фінансовими агентами звіту про підзвітні рахунки відповідно до вимог пункт 4 статті 69 цього Кодексу - тягнуть за собою накладення штрафу у 100 розмірів мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

Сплата такого штрафу не звільняє фінансового агента від обов`язку подання звіту про підзвітні рахунки.

Передбачений цим пунктом штраф не застосовується у разі, якщо недостовірні відомості або помилки у звіті про підзвітні рахунки виникли з незалежних від фінансового агента причин та/або у зв`язку з поданням власником фінансового рахунка недостовірної інформації, за умови що фінансовий агент:

вживав обґрунтованих та належних у відповідних умовах (обставинах) заходів для проведення перевірки статусу податкового резидентства власників фінансових рахунків та кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) таких власників фінансових рахунків;

своєчасно, у строк, встановлений пунктом 69.8 статті 69 цього Кодексу, повідомив центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, про подання власником фінансового рахунка недостовірних даних.

Відповідач вказав, що за період з 01.10.2019 по 30.09.2023 встановлено завищення задекларованих суб`єктом господарювання показників на загальну суму 11907880,00 грн , в т.ч. по періодах: 2019 - 0,00 грн, 2020 - 4522000,00 грн, 2021 2,00 грн, 2022 - 2519000,00 грн, 9 місяців 2023 - 1892880,00 грн. Порушення виникло в результаті неправомірного включення до витрат вартості отриманих інформаційно - консультаційних послуг від ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_2 .. Згідно даних облікових регістрів по бухгалтерському рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за період з 01.10.2019 по 30.10.2023 року ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» отримувала інформаційно-консультаційні послуги.

Позивачем з ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрований виконавчим комітетом Полтавської міської ради 02.04.2020, номер державної реєстрації 0048001) укладені угоди №01/13.05.20 від 13.05.2020, №10 від 01.01.2022. Розрахунки проведені в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1 , станом на 30.09.2023 рахується дебіторська заборгованість в сумі 606120,00 грн.

Згідно відомостей, що містяться в ІКС «Податковий блок» основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є загальна медична практика (86.21). ФОП ОСОБА_1 з 13.04.2021 року декларує об`єкти оподаткування: кабінет сімейного лікаря, розташований м. Київ вул. Ріїси Окіпної 8, приміщення №9 на правах оренди.

В ході перевірки відповідачем досліджені надані для перевірки акти приймання послуг від ФОП ОСОБА_1 ..

Відповідач стверджує, що вказані акти не підтверджують і не розкривають суть виконаних робіт, їх справжність, економічну вигоду й ділову мету, внаслідок чого неможливо встановити безпосередній зв`язок отриманих позивачем послуг з діяльністю підприємства. В актах не зафіксовані виконання закріплених в укладених угодах зобов`язань сторони за договором, яка є виконавцем і, відповідно, тягне за собою зобов`язання ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» по оплаті послуг.

Всі акти, надані позивачем для перевірки, мають тотожний зміст, тобто містять лише загальну інформацію про виконання «консультацій з питань...» згідно з договором, виходячи з чого, відповідно, відсутнє економічне обґрунтування таких досліджень, на підставі чого оцінка результатів їх впливу (участі) у діяльності ПАТ «СK «САЛАМАНДРА» не є можливого. Відповідач вказав про неможливість реального здійснення операцій з урахуванням часу, обсягу виконаних послуг зазначених платником, у документах обліку.

За поясненням ГУ ДПС у Полтавській області надані для перевірки акти приймання- передачі послуг не є достатніми доказами реального характеру господарських операцій, адже контрагент позивача ФОП ОСОБА_4 має ознаки, які характеризують неможливість виконання означених обсягів послуг, які документально оформлені. Крім того, згідно умов укладених договорів, інформаційно - консультаційні послуги надаються «Виконавцем» на підставі завдань «Замовника», які направляються виконавцю в письмовій або електронній формі з зазначенням: необхідної для виконання таких завдань інформації. Такі завдання є невід`ємного частиною договору, а в ході проведення перевірки будь-які документи, які б підтверджували завдання «Замовника» на здійснення інформаційно - консультаційних послуг не надані.

Документи, якими підтверджується дата та час надання послуг, кінцевий продукт сама консультація з питань визначення конкурентоспроможності та вивчення кон`юктури ринку, з питань організаційної структури і розвитку, формування стратегії розв`язання сукупності проблем, що пов`язані із організацією управління різних сфер діяльності підприємства та інших інформаційно - консультаційних послуг для перевірки не надано. Крім цього, проведеним аналізом встановлено відсутність економічної ефективності отриманих від ФОП ОСОБА_1 консультацій.

Позивачем також укладений договір №07/05/21 від 07.05.2021 року з ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований управлінням державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради 18.08.2016, реєстраційний номер 0075926) про надання послуг з налаштування та ведення контекстної реклами Google Ads.

Розрахунки між позивачем та ФОП ОСОБА_2 проведені в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_2 , станом на 30.09.2023 дебіторська (кредиторська) заборгованість відсутня.

Відповідачем в акті перевірки вказано, що за 2021 рік ОСОБА_2 подана податкова декларація про майновий стан і доходи, де задекларовано загальну суму доходів, які включаються де загального річного оподатковуваного доходу в сумі 55819,92 грн, тоді як згідно актів виконаних робіт та бухгалтерської звітності ПрАТ СК «САЛАМАНДРА», позивачем на користь ФОП ОСОБА_2 виплачений дохід в сумі 867000,00 грн. Останній звіт ФОП ОСОБА_2 поданий за 2022 рік з показниками про відсутність доходу.

За результатами проведеного аналізу відповідачем встановлено, що надані для перевірки акти приймання-передачі наданих послуг позивачеві, не підтверджують і не розкривають суть виконаних робіт, їх справжність, економічну вигоду й ділову мету, внаслідок чого неможливо встановити їх безпосередній зв`язок з діяльністю підприємства. В актах не зафіксоване виконання закріплених в укладених угодах зобов`язань сторони по договору, яка є виконавцем і яка тягне за собою зобов`язання ПрАТ СК «САЛАМАНДРА» по оплаті послуг. Всі акти мають тотожний зміст, тобто містять лише загальну інформацію про виконання «рекламних питань...» згідно з договором, виходячи з чого, відповідне, відсутнє економічне обґрунтування таких досліджень на підставі чого оцінка результатів, їх впливу (участі) у діяльності ПАТ «СК «САЛАМАНДРА» не є можливою.

Встановлені перевіркою факти вказують на наявність таких обставин, як неможливість реального здійснення операцій з урахуванням часу, обсягу виконання послуг зазначених платником у документах обліку. Надані для перевірки акти приймання-передачі послуг не є достатніми доказами реального характеру господарських операцій, адже контрагент ФОП ОСОБА_2 має ознаки, які характеризують неможливість виконання ним означених обсягів послуг, які документально оформлені.

Відповідач зазначив, що в ході перевірки були перевірені та проаналізовані акти надання послуг отриманих від ФОП ОСОБА_1 , ФОН ОСОБА_2 на користь ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА». За результатами проведеного аналізу встановлено, що всі акти є узагальнюючими документами та не містять інформації про зміст, характер, обсяг та обставини виконаних робіт; дату та час надання послуг; розрахунок кількості відпрацьованого часу; не зазначено в чому виражений їх результат.

За відсутності в актах приймання-передачі послуг, наданих для перевірки, конкретизованого змісту господарської операції, неможливо встановити її безпосередній зв`язок з діяльністю страхової компанії та їх економічною доцільністю. В актах не зафіксоване виконання закріплених в укладених угодах зобов`язань сторони по договору, яка є виконавцем і яка тягне за собою зобов`язання ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» по оплаті послуг.

Тобто, надані для перевірки акти не містять документального фіксування суті наданих послуг, доведення факту їх доцільності та наявності економічного ефекту від використання ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» таких послуг.

З даного питання показовими є висновки Верховного Суду викладені у постанові від 06.06.2018 у справі № 816/2231/15, де суд зазначив, що врахувавши наведені контролюючим органом обставини, оцінивши додані до матеріалів справи звіти, складені з посиланням на поставку маркетингових послуг, які не містять чітких напрямків дослідження; відсутність у них будь-яких рекомендацій за наслідками виконання; ненадання у судовому процесі доказів використання вказаних досліджень у власній господарській діяльності та їх економічну доцільність, зробили обґрунтований висновок про недоведеність позивачем у судовому процесі наявності у нього розумної економічної причини витрат на оплату таких послуг.

Також у постанові від 07.09.2023 по справі №826/19492 Верховний Суд зазначив, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При цьому потрібно, щоб ці документи підтверджувала і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету. Щоб так кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатися на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій.

Позивач проти наведеного заперечував. Вказав, що отримання від ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 інформаційно-консультаційних послуг обумовлено конкретними потребами ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА», а саме: необхідність зменшенням офлайн каналів продажу та збільшення онлайн каналів продажу; сегментацією та класифікацією клієнтів для ефективного надання послуг страхування; запуском, тестуванням та аналізом стратегій продажу страхових послуг в умовах карантину та воєнного стану; створенням, тестуванням та аналізом суміжних страхових продуктів; вдосконаленням бізнес-процесів роботи менеджерів 1 та 2 ланки; аналізом та опрацюванням результатів запровадження європейських стандартів страхування, зокрема Solvency II в інших страхових компаніях.

Економічний (матеріальний) ефект від отриманих послуг відображений у фінансових результатах компанії та відображений у фінансовій звітності.

Для підтвердження частоти необхідності залучення ФОП ОСОБА_1 та ілюстрації формату надання послуг, а саме змішаного формату у вигляді робочих груп, усного спілкування із керівництвом та менеджерами ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА», спілкування з контрагентами ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА», що надають послуги маркетингу, IT, рекламні послуги протоколи робочих груп у яких брав участь ФОП ОСОБА_1 позивачем до справи наді протоколи засіднаь робочих груп, де вказано про участь ФОП ОСОБА_1 .

Також позивач зазначив, що витрати на послуги ФОП ОСОБА_2 кваліфіковані, як витрати на збут страхових продуктів. Економічний (матеріальний) ефект від отриманих послуг відображений у фінансових результатах компанії та відображений у фінансовій звітності.

Позивач зазначив, що на час проведення податкової перевірки та на даний час не збережена інформація щодо активності в рекламному акаунті за весь період який перевірявся. Тому Платник податку надає відомості про активність за період, який технічно дозволяє рекламний акаунт, зокрема: звіт "Цільовий контент" з 07.05.2021 по 31.10.2023; звіт про цільові сторінки з 07.05.2021 по 31.10.2023; негативний звіт про ключові слова за весь час; розширений звіт про коригування ставок з 07.05.2021 по 31.10.2023.

Дослідивши в ході судового розгляду справи документи, надані позивачем в обґрунтування твердження про фактичне здійснення господарських операції між ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» та ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 суд не встановив про наявність суті, внутрішньої сторони господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету. Належних і допустимих доказів, які б надавали можливість кваліфікувати природу господарських операцій, їх стан та якість, а також отримання позивачем реального економічного ефекту від їх здійснення, до матеріалів справи не надано.

Протоколи засідань робочих груп /т.1 а.с.133-250 т.2 а.с.1-56/ не дозволяють встановити про наявність чітких напрямків досліджень, в них відсутні будь-які рекомендації за наслідками виконання. Позивачем не надані у судовому процесі докази використання вказаних досліджень у власній господарській діяльності та їх економічну доцільність.

Інформація про роботу с клієнтами ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» /т.1,а.с.111-132/ жодним чином на надають інформації про пов`язаність змін у вказаній роботі саме із наданням послуг на користь позивача з боку ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 ..

Вказані протоколи засідань робочих груп, інформація про роботу с клієнтами та письмові пояснення, надані до ГУ ДПС у Полтавській області в ході проведення не є первинними документами, в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і не можуть підтверджувати реальність господарських операцій між ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» та ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 ..

Частиною першою та другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пунктом 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 за № 88 визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Надані позивачем докази фактичного виконання господарських операції між ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» та ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 за формою первинних документів та наведені в них відомості не відповідають вимогам законодавства до первинних документів та не можуть бути підставою для відображення в податковому обліку витрат, оскільки вони складені на підставі правочинів, виконання яких сторонами не доведене.

Вимога щодо ведення обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування кореспондує з нормами ПК України, зокрема підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, за яким для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, в порушення п. 44.1 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, пп. 4.69, 4.71, 4.72. розділу 4 «Елементи фінансової звітності», пп. 5.1., 5.2., 5.6 розділу 5 «Визнання та припинення визнання» концептуальної основи фінансової звітності, виданої Радою Міжнародних Стандартів Бухгалтерського Обліку, пп. 99, 101, 104 МСБО 1 «Подання фінансової звітності», ст. 1, п. 2 ст. 3, пп. 1, 2, МСБО 15, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 за № 88, в результаті чого ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» занижений фінансовий результат до оподаткування з податку на прибуток.

За вказаного, суд приходить до висновку про недоведеність обставин фактичного виконання та реальності господарських правовідносин між ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» та ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 і, відповідно про правомірність і підставність висновків ГУ ДПС у Полтавській області щодо безпідставного завищення позивачем сум фінансового результату до оподаткування з податку на прибуток і, в свою чергу, правомірність податкового повідомлення-рішення від 26.01.2024 №6.

Стосовно не надання звітності по рахунках згідно вимог, визначених Угодою FATCA, відповідно до норм пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2970 у 2023 році фінансові агенти подають звіти про підзвітні рахунки, що підлягають поданню згідно з Угодою між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил і застосування положень Закону США «Про податкові вимоги до іноземних рахунків» (FATCA) (далі Угода FATCA, за 2021 рік та за 2022 рік за правилами п. 69.8 Податкового кодексу України у редакції, чинній станом на 31.12.2022, суд враховує таке.

Відповідно до офіційного реєстру фінансових установ, які пройшли реєстрацію з метою виконання Закону США «FATCA», опублікованого СВД США, який доступний за посиланням: https://apps.irs.gov/app/fatcaFfiList/flu.jsf, ПАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "САЛАМАНДРА", зареєстроване за GIN: 4С1MLG.99999.SL.804.

Відповідно до статті 3 Угоди FATCA компетентні органи України і США укладають угоду, або правочин, відповідно до процедури взаємного узгодження, передбаченого в статті 26 Конвенції, яка встановлює порядок автоматичного обміну інформацією стосовно американських підзвітних рахунків. На виконання положень Конвенції між Урядом України та Урядом США про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і капітал та Протоколу до неї, укладених 04.03.1994 року, Угоди FATCA та Податкового кодексу України встановлений «Порядок заповнення і подання фінансовими агентами звіту про підзвітні рахунки відповідно до Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США «Про податкові вимоги до іноземних рахунків», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.08.2020 року №496 (далі Порядок №496).

Пунктом 5 Порядку №496 передбачено, що фінансові агенти подають до ДПС через IDES звіт про підзвітні рахунки з інформацією, зазначеною у пункті 2 статті 2 Угоди FATCA, з урахуванням положень статті 3 Угоди FATCA та інших відповідних положень Угоди FATCA та додатків до неї, а також укладених відповідно до неї міжвідомчих угод.

У разі відсутності у фінансового агента підзвітних рахунків у звітному періоді до ДПС через IDES надається звіт з нульовими даними відповідно до формату XML-файлу, визначеного у додатку 1 до цього Порядку, з дотриманням вимог щодо заповнення та подання XML-файлу звіту з нульовими даними, розміщених на вебсайті Служби внутрішніх доходів США (https://www.irs.gov/businesses/corporations/fatca-xml-schemas-and-businessrules- for-form-8966).

У перевіряємому періоді ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» звіти про підзвітні рахунки відповідно до Угоди FATCA не подавалися.

Позивач вказує на ті обставини, що він не є фінансовим агентом та не зобов`язаний виконувати обов`язки фінансових агентів щодо подання звітів про підзвітні рахунки.

В ході проведення відповідачем планової документальної перевірки ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА», за результатами якої складений акт документальної планової виїзної перевірки від 25.12.2023 №13256/16-31-07-01-02/21870998, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.10.2019 по 30.09.2023, правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2019 по 30.09.2023, зокрема, встановлене порушення підпункту 69.8.3 пункту 69.8 статті 69, пункту 118.4 статті 118 ПК України, в частині не подачі звітів про підзвітні рахунки відповідно до Угоди (FАТСА) по 2022 рік.

Законом України № 2970-IX від 20 березня 2023 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо імплементації міжнародного стандарту автоматичного обміну інформацією про фінансові рахунки» внесено зміни до Податкового кодексу України, а саме підпункт 14.1.146-1 викладено в такій редакції: "14.1.146-1. підзвітний рахунок - фінансовий рахунок, який відповідає визначенню терміна "американський підзвітний рахунок" відповідно до Угоди FATCA та/або визначається як підзвітний рахунок відповідно до правил Загального стандарту звітності CRS для цілей Багатосторонньої угоди CRS"; доповнено підпунктом 14.1.172-2 такого змісту: "14.1.172-2. Угода FATCA - Угода між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил і застосування положень Закону США "Про податкові вимоги до іноземних рахунків" (FATCA)"; підпункти 14.1.257-1 і 14.1.258-1 викладено в такій редакції: "14.1.257-1. фінансовий агент - будь-яка особа (крім фізичної особи), яка відповідає визначенню звітної фінансової установи України, у значенні, наведеному в Угоді FATCA, та/або підзвітної фінансової установи відповідно до Багатосторонньої угоди CRS та Загального стандарту звітності CRS, та яка відповідно до цього Кодексу та інших актів законодавства, ухвалених на виконання положень Угоди FATCA та Багатосторонньої угоди CRS, зобов`язана застосовувати заходи належної комплексної перевірки до фінансових рахунків, подавати звіт про підзвітні рахунки до контролюючого органу, виконувати інші обов`язки та нести відповідальність за порушення цих обов`язків у порядку, встановленому законом.

Регулятори ринків фінансових послуг у межах повноважень, визначених законодавчими актами у сфері регулювання діяльності з надання фінансових послуг, встановлюють переліки небанківських фінансових установ, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів відповідно до вимог Угоди FATCA.

Для цілей виконання вимог Угоди FATCA не є фінансовими агентами особи, визначені в Додатку II до Угоди FATCA.

Для цілей Багатосторонньої угоди CRS особи, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів (є підзвітними фінансовими установами), визначаються відповідно до правил зазначеної Угоди, Загального стандарту звітності CRS та нормативно-правових актів центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для реалізації Багатосторонньої угоди CRS";

Розділ I Податкового кодексу України доповнено статтею 39-3 такого змісту:

39-3.4. Подання звіту про підзвітні рахунки

39-3.4.1. Фінансові агенти зобов`язані щороку, до 1 липня, подавати до контролюючого органу звіт про підзвітні рахунки.

39-3.4.2. Звітним періодом вважається попередній календарний рік, якщо Угодою FATCA або Багатосторонньою угодою CRS відповідно не встановлено інші правила.

39-3.4.3. У звіті про підзвітні рахунки, що подається для цілей виконання вимог Угоди FATCA або Багатосторонньої угоди CRS, фінансовий агент надає інформацію про всі підзвітні рахунки за звітний період в обсязі, визначеному Угодою FATCA або розділом I Загального стандарту звітності CRS.

39-3.4.4. Звіт про підзвітні рахунки подається виключно в електронній формі. Форма звіту про підзвітні рахунки, формат (стандарт) його заповнення та подання фінансовими агентами до контролюючого органу встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

39-3.4.5. Контролюючий орган здійснює збір інформації від фінансових агентів, зберігання, захист такої інформації та передачу відомостей до компетентного органу іноземної юрисдикції чи фінансовому агенту, від якого вона була отримана (у разі необхідності виправлення або уточнення інформації щодо фінансового рахунку, який веде такий фінансовий агент). Забороняється надання контролюючим органом інформації щодо підзвітних рахунків (у тому числі отриманої від компетентних органів іноземних держав) іншим особам, у тому числі правоохоронним чи іншим державним органам, органам місцевого самоврядування, юридичним та фізичним особам (у тому числі тим, про яких надано інформацію у звіті про підзвітні рахунки), крім випадків надання такої інформації відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

39-3.6.4. Контролюючий орган зобов`язаний надати інформацію про порушення фінансовим агентом вимог цієї статті, що також може свідчити про існування ризику невиконання таким фінансовим агентом вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, до Національного банку України та Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо фінансових агентів, державне регулювання та нагляд за діяльністю яких вони здійснюють.

39-3.7.5. Якщо за результатами камеральної перевірки контролюючий орган виявляє неподання фінансовим агентом звіту про підзвітні рахунки у встановлений строк або несвоєчасне подання звіту, або неподання чи несвоєчасне подання виправленого звіту або відповіді на запит (повідомлення), надісланий контролюючим органом за правилами цієї статті, контролюючий орган складає акт, у якому викладається опис обставин вчиненого правопорушення, встановленого під час камеральної перевірки. Результати камеральної перевірки оформлюються у порядку, встановленому статтею 86 цього Кодексу, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

39-3.10. Звіт про підзвітні рахунки не є податковою декларацією фінансового агента або її частиною та не прирівнюється до податкової звітності фінансового агента чи власника рахунку та/або його контролюючої особи. Норми цієї статті є спеціальними щодо інших норм цього Кодексу в частині визначення правил підготовки, подання та перевірки звітів про підзвітні рахунки. Штрафні (фінансові) санкції, передбачені цим Кодексом за порушення вимог зберігання первинних документів, ведення та подання податкової звітності, не застосовуються за порушення вимог цієї статті.

39-3.11.5. Звіт про підзвітні рахунки подається щодо кожного інституту спільного інвестування окремо. Компанія з управління активами несе встановлену цим Кодексом відповідальність за подання звіту про підзвітні рахунки щодо кожного корпоративного та/або пайового інвестиційного фонду, активами якого вона управляє.

Підпункт 102.2.2 пункту 102.2 статті 102 1Податкового кодексу України доповнено абзацом другим такого змісту: "Контролюючий орган має право проводити перевірку з питань дотримання вимог статті 39-3 цього Кодексу фінансовими агентами та власниками рахунків та визначати суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) у випадках та розмірах, визначених цим Кодексом, не пізніше 1825 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання звіту про підзвітні рахунки, а якщо відповідний звіт був поданий пізніше - за днем його фактичного подання. Строк давності, визначений цим абзацом, не застосовується щодо перевірки фінансового агента, який не подав звіт про підзвітні рахунки за звітний період у визначеному цим Кодексом порядку".

Податковий кодекс України доповнено статтею 118-1 такого змісту:

"Стаття 118-1. Порушення вимог щодо виявлення підзвітних рахунків та подання звітності для автоматичного обміну інформацією про фінансові рахунки

118-1.1. Неподання фінансовим агентом звіту про підзвітні рахунки відповідно до вимог статті 39-3 цього Кодексу -

тягне за собою накладення штрафу у 100 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

Сплата такого штрафу не звільняє фінансового агента від обов`язку подання звіту про підзвітні рахунки.

118-1.2. Ненадання у встановлений строк депозитарною установою повідомлення про депонентів - інвесторів інститутів спільного інвестування компанії з управління активами або надання у повідомленні неповних відомостей, або ненадання компанії з управління активами відповіді на її запит, надісланий відповідно до пункту 39-3.11 статті 39-3 цього Кодексу, -

тягне за собою накладення штрафу у 30 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

Сплата такого штрафу не звільняє депозитарну установу від обов`язку подання інформації та документів про депонентів - інвесторів інститутів спільного інвестування компанії з управління активами.

118-1.3. Несвоєчасне подання фінансовим агентом звіту про підзвітні рахунки або несвоєчасне подання фінансовим агентом виправленого звіту про підзвітні рахунки на вимогу контролюючого органу з порушенням встановлених строків, визначених статтею 39-3 цього Кодексу, -

тягне за собою накладення штрафу у 0,5 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за кожний календарний день несвоєчасного подання звіту про підзвітні рахунки, але не більше 100 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

Сплата такого штрафу не звільняє фінансового агента від обов`язку подання звіту про підзвітні рахунки та виправлення помилок у раніше поданому звіті.

118-1.5. Розрахунок суми штрафу здійснюється шляхом додавання розмірів штрафів за кожен фінансовий рахунок, щодо якого було подано помилкову, неповну або недостовірну інформацію, та за кожен фінансовий рахунок, який не було включено до звіту про підзвітні рахунки.

Суд зазначає, що у підрозділі 10 розділу XX "Перехідні положення": пункти 53 і 53-1 викладено в такій редакції:

53-1.3. Установити такі особливості застосування положень статті 39-3 цього Кодексу у частині, що стосується застосування Загального стандарту звітності CRS, протягом перехідного періоду:

1) фінансові агенти, які станом на 30 червня 2023 року відповідають критеріям підзвітних фінансових установ, зобов`язані стати на облік у контролюючому органі відповідно до пункту 39-3.3 статті 39-3 цього Кодексу до 31 грудня 2023 року;

2) за порушення, вчинені фінансовими агентами та власниками рахунків до 31 грудня 2024 року включно, штрафні (фінансові) санкції, передбачені пунктами 118-1.3-118-1.8 статті 118-1 цього Кодексу, не застосовуються, а за порушення, вчинені у період з 1 січня по 31 грудня 2025 року, - застосовуються у 0,5 розміру відповідного штрафу.

Відповідно до приписів пункту "14.1.146-1. ПК України підзвітний рахунок - фінансовий рахунок, який відповідає визначенню терміну "американський підзвітний рахунок" відповідно до Угоди FATCA та/або визначається як підзвітний рахунок відповідно до правил Загального стандарту звітності CRS для цілей Багатосторонньої угоди CRS";

Як вбачається з матеріалів оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, контролюючий орган зазначає про порушення позивачем п.118.1 статті 118 ПК України, яка визначає відповідальність за порушення вимог щодо виявлення підзвітних рахунків та подання звітності для автоматичного обміну інформацією про фінансові рахунки.

Однак, як встановлено приписами статті 53-1.3. перехідних положень ПК України - за порушення, вчинені фінансовими агентами та власниками рахунків до 31 грудня 2024 року включно, штрафні (фінансові) санкції, передбачені пунктами 118-1.3-118-1.8 статті 118-1 цього Кодексу, не застосовуються.

Отже, в цілому відповідальність за статтею 118-1 не могла бути застосована відповідачем з підстав дії перехідного періоду до 31 грудня 2024 року.

Відповідач зазначає про порушення позивачем пункту 69.8 статті 69 Податкового кодексу України, яка була виключена на підставі Закону України № 2970-IX від 20 березня 2023 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо імплементації міжнародного стандарту автоматичного обміну інформацією про фінансові рахунки» та відповідно є нечинною з 28 квітня 2023 року.

Відповідно до змісту пункту 11 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

Відтак, станом на час складення акту перевірки 25 грудня 2023 року та спірного податкового повідомлення-рішення 26 січня 2024 року, відповідальність за порушення недіючої статті ПК України (пункту 69.8 статті 69) не могла бути застосована до позивача.

Верховний Суд в постанові від 28 квітня 2025 року у справі №320/4625/24 зазначив, що фундаментальними є положення Конституції України, відповідно до яких, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами пункту 11 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України встановлено, що штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій.

З таких підстав, податкового повідомлення-рішення від 29.12.2023 про притягнення до фінансової відповідальності платника податків на підставі п.п.118.4 ст. 118 Податкового кодексу України, оскільки така відповідальність на момент прийняття цього рішення була скасована з 28.04.2023 (день набрання чинності Законом України № 2970-IX від 20.03.2023).

Вказана обставина є самостійною підставою для скасування податкового повідомлення-рішення, а тому відсутні підстави для перевірки доводів касаційної скарги та висновків судів щодо наявності/відсутності статусу у позивача «фінансовий агент» та відповідно обов`язку подавати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику звіт про підзвітні рахунки.

Разом з тим, суд зауважує, що позивачем в цілому заперечується надання йому податковим органом статусу "фінансового агента", який є суб`єктом відповідальності за порушення вимог щодо виявлення підзвітних рахунків та подання звітності для автоматичного обміну інформацією про фінансові рахунки, з чим не згоден відповідач.

Законом України № 2970-IX від 20 березня 2023 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо імплементації міжнародного стандарту автоматичного обміну інформацією про фінансові рахунки» внесено зміни до Податкового кодексу України, підпункти 14.1.257-1 і 14.1.258-1 викладено в такій редакції:

"14.1.257-1. фінансовий агент - будь-яка особа (крім фізичної особи), яка відповідає визначенню звітної фінансової установи України, у значенні, наведеному в Угоді FATCA, та/або підзвітної фінансової установи відповідно до Багатосторонньої угоди CRS та Загального стандарту звітності CRS, та яка відповідно до цього Кодексу та інших актів законодавства, ухвалених на виконання положень Угоди FATCA та Багатосторонньої угоди CRS, зобов`язана застосовувати заходи належної комплексної перевірки до фінансових рахунків, подавати звіт про підзвітні рахунки до контролюючого органу, виконувати інші обов`язки та нести відповідальність за порушення цих обов`язків у порядку, встановленому законом.

Регулятори ринків фінансових послуг у межах повноважень, визначених законодавчими актами у сфері регулювання діяльності з надання фінансових послуг, встановлюють переліки небанківських фінансових установ, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів відповідно до вимог Угоди FATCA.

З аналізу Законів України від 29 жовтня 2019 року №229-IX «Про ратифікацію Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США «Про податкові вимоги до іноземних рахунків" (FATCA)»; "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" від 14 грудня 2021 року; "Про інститути спільного інвестування"; Податкового кодексу України, Рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 06 жовтня 2020 року №578 «Про встановлення переліку небанківських фінансових установ, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів», вбачається, що позивач не підпадає під категорію небанківських фінансових установ, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів.

Регулятором ринку небанківських фінансових послуг є Національний банк України.

07.07.2020 року, на виконання та з метою забезпечення реалізації вимог статті 14 ПК України, Закону України від 12 вересня 2019 року №79-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг" постановою №96 Правління НБУ було затверджено Перелік небанківських фінансових установ, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів відповідно до міжнародних договорів про обмін інформацією.

Зазначений перелік містить два пункти, а саме:

- кредитні спілки [за винятком кредитних спілок, які відповідають критеріям, установленим у Додатку II до Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США "Про податкові вимоги до іноземних рахунків" (FATCA), ратифікованої Законом України "Про ратифікацію Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США "Про податкові вимоги до іноземних рахунків" (FATCA)" (далі - Угода FATCA)].

- страховики, які здійснюють страхування життя (за винятком страхових компаній зі страхування життя, які відповідають критеріям, установленим у Додатку II до Угоди FATCA).

Даний перелік є виключним, ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» не віднесене до категорії фінансових агентів, як про це зазначено у Акті перевірки.

За вказаного, суд приходить до висновків про безпідставність висновків ГУ ДПС у Полтавській області щодо порушення ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» підпункту 69.8.3 пункту 69.8 статті 69, пункту 118.4 статті 118 ПК України, в частині не подачі звітів про підзвітні рахунки відповідно до Угоди (FАТСА) по 2022 рік та протиправності застосування до позивача відповідальності податковим повідомленням-рішенням від 26.01.2024 №6. Відповідно, податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 26.01.2024 №6 є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням висновку про часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 15140,00 грн.

Доказів понесення позивачем витрат на правничу допомогу суду не надано. Позивачем до ухвалення рішення суду у справі до суду не було подано відповідної заяви про розподіл судових витрат щодо того, що докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" ( вул. Колективна, 10,Полтава,Полтавська область,36019 ) до Головного управління ДПС в Полтавській області ( вул. Європейська, 4,м. Полтава,Полтавська область,36000 ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, задовольнити частково

Визнати протиправним та скасувати податкове повідмлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 26.01.2024 №6.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 15140,00 грн. (п`ятнадцять тисяч сто сорок гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва