Справа № 480/4021/25
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2025-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі
23 травня 2025 року Справа № 480/4021/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі старшого державного виконавця Веремієнко Віталії Анатолійовни про визнання дій протиправними,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Ковпаківський відділ державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі старшого державного виконавця Веремієнко Віталії Анатоліївни, і просить суд визнати протиправними дії старшого державного виконавця Ковпаківського ВДВС у місті Суми СХ МРУМЮ Веремієнко Віталії Анатоліївни щодо примусового стягнення 36 388,37 грн з пенсійного рахунку ОСОБА_1 у межах виконавчого провадження №52231478
Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства, чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням таким суб`єктом владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.
Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.
Наведене узгоджується з положеннями статей 2, 4, 19 КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.
Приписами статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи в публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій або бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження; спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, в тому числі делегованих повноважень.
Відтак, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Водночас, помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на всі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір.
Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, в якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, в яких виник спір.
Суд звертає увагу, що у випадку, якщо позивач є боржником у виконавчому провадженні, відкритого з приводу виконання виконавчого листа у цивільній справі (щодо примусового виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами одного виду судочинства) такий боржник не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, у тому числі у порядку адміністративного судочинства, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Матеріали позову свідчать про те, що на виконанні у відповідача перебуває виконавче провадження №52231478 з примусового виконання виконавчого листа Ковпаківського районного суду м. Суми №2-737 від 15.02.2010 про стягнення з позивача на користь ВАТ КБ "Надра" суми боргу за рішенням суду, прийнятого в порядку ЦПК України.
Виконавче провадження №52231478 відкрите постановою державного виконавця від 14.09.2016.
У подальшому, 17.02.2021 Ковпаківським районним судом м. Суми була винесена ухвала про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача - з Публічного акціонерного комерційного банку «Надра» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», про що 20.07.2021 Ковпаківським ВДВС у місті Суми Північно-Східного МРУМЮ була винесена відповідна постанова.
Постановою від 28.10.2024 року Ковпаківського ВДВС у місті Суми СХ МРУМЮ було накладено арешт на кошти ОСОБА_1 .
Позивач стверджує, що арештований рахунок № НОМЕР_1 є рахунком зі спеціальним режимом використання, на який винятково надходять пенсійні виплати, про що свідчить довідка від 28.11.2024 №116.148-25/273 видана АТ «Ощадбанк», в якій зазначено, що на цей рахунок зараховувалися кошти з призначенням платежу: Оплата пенсійних реєстрів.
Наведене свідчить, що у даній справі предметом спору є оскарження дій державного виконавця, яка вчинена щодо виконання судового рішення у цивільній справі №2-737, а саме щодо примусового стягнення 36 388,37 грн з пенсійного рахунку Клівенкова Олександра Євгеновича у межах виконавчого провадження ВП №52231478
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Враховуючи, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні статті 6 Конвенції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження.
Суд роз`яснює позивачу, що оскільки позивач був відповідачем у цивільній справі №2-210 та стороною (боржником) у виконавчому провадженні ВП №52231478, відкритому за виконавчим листом у зазначеній цивільній справі, то його вимоги щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця, прийнятих/вчинених у цьому виконавчому провадженні, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства судом, який видав виконавчий лист, в порядку, передбаченому розділом VII Цивільного процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 170, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі старшого державного виконавця Веремієнко Віталії Анатоліївни про визнання протиправними дії старшого державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі старшого державного виконавця Веремієнко Віталії Анатоліївни щодо примусового стягнення 36 388,37 грн з пенсійного рахунку ОСОБА_1 у межах виконавчого провадження №52231478.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя С.М. Гелета