Справа № 400/11526/24
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/11526/24

Перша інстанція: суддя Гордієнко Т. О.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,

секретар Афанасенко Ю.М.,

за участю: представника позивача адвоката Зотікова С.Є.,

представника відповідача Радчича О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року у справі № 400/11526/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Ільницьких" до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.11.2024 № 703,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2024 року ТОВ Агрофірма "Ільницьких" звернулось до суду з вищевказаним адміністративним позовом, у якому просило:

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 12.11.2024 № 703, яким ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ визначено грошове зобов`язання з ПДВ в сумі 455 733,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 113 933,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що при проведенні перевірки ним було надано контролюючому органу всі первинні документи по правовідносинах з контрагентами позивача - ТОВ САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ та ПП ТРИТИКУМ, що підтверджує правомірність формування податкового кредиту по цих контрагентах та реальність господарських операцій.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву у якому зазначив, що при проведенні перевірки було встановлено нереальність господарських операцій з контрагентами позивача, тому грошове зобов`язання з податку на додану вартість нараховано правомірно.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 10 березня 2025 року позов задовольнив.

Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 12.11.2024 № 703.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Ільницьких" судовий збір у сумі 6 836,00 грн. (сплачений платіжною інструкцією № 615 від 03.12.2024.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Головне управління ДПС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не врахував, що надані до перевірки ТОВ АГРОФІРМА «ІЛЬНИЦЬКИХ» документи з урахуванням проведеного аналізу наявної податкової інформації, зібраною й опрацьованої відповідно до ст. ст. 72, 73 і 74 Податкового кодексу України (сукупністю об`єктивних і достатніх доказів), не відображають реального отримання товарів, тобто є недостовірними;

- суд першої інстанції проігнорував, що перевіркою не підтверджується проведення господарських операцій ТОВ АГРОФІРМА «ІЛЬНИЦЬКИХ» по взаємовідносинах з ТОВ «САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ», ПП «ТРИТИКУМ». Перевіркою встановлено документування зазначених операцій та відображення в бухгалтерському обліку без отримання результатів таких операцій в дійсності.

- інші доводи апеляційної скарги відтворюють зміст відзиву до позову.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що Головним управлінням ДПС у Миколаївській області проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ Агрофірма ІЛЬНИЦЬКИХ () щодо дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками: ТОВ САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ () за червень, липень 2019 року, ПП ТРИТИКУМ () за вересень 2020 року та контрагентами - покупцями, яким у подальшому були реалізовані товари/послуги, придбані у вищенаведених контрагентів - постачальників, за результатами якої складено акт від 07.10.2024 №16623/14-29-07-03/32093798.

Перевіркою ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ встановлено порушення:

- п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 455 733 грн, а саме:

- за липень 2019 року на суму 292 466 грн;

- за вересень 2020 року на суму 163 267 грн.

Акт документальної позапланової виїзної перевірки від 07.10.2024 №16623/14-29-07¬ 03/32093798 було направлено 07.10.2024 через АТ УКРПОШТА рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на податкову адресу підприємства, який вручено 15.10.2024.

За наслідками перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.11.2024 № 703, яким нараховано грошове зобов`язання з ПДВ в сумі 455 733,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 113 933,25 грн. (25 % від суми зобов`язання), а загалом на суму 569 666,25 грн.

В акті перевірки зазначено, що проведеним аналізом наданих до перевірки документів, наявних інформаційних баз ДПС та податкової інформації зібраної та відпрацьованої відповідно до ст. 72, ст. 73, ст. 74 Податкового кодексу України встановлено відсутність реального здійснення господарських операцій з ТОВ САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ () за червень, липень 2019 року, ПП ТРИТИКУМ () за вересень 2020 року.

ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ до перевірки надано подорожній лист службового легкового автомобіля, в якому зазначено наступне:

за липень 2019 року №15, Автомобіль - Renault Kangoo НОМЕР_1 , водій - ОСОБА_1 .

Особливі відмітки - 22/07 - м. Миколаїв (ТОВ САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ) - 440 км, 31 л. ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ до перевірки надано подорожній лист вантажного автомобіля, в якому зазначено наступне: від 17.06.2019 №11:

Автомобіль - ЗІЛ НОМЕР_2 , водій - ОСОБА_2 .

Місце вантажу - м. Миколаїв, Миколаївська область (ТОВ САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ). Місце доставки вантажу - с. Токарівка, Первомайський район, Миколаївська область. Найменування вантажу - ЗЗР, насіння. Відстань - 220 км.

ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ до перевірки надано ТТН на перевезення насіння кукурудзи та ЗЗР, в якому зазначено наступне:

Автомобільний перевізник: ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ.

Вантажовідправник: ТОВ САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ.

Пункт навантаження: вул. Морехідна, буд. 1В/6.

Пункт розвантаження: с. Велика Мечетня, Первомайський район, Миколаївська область.

Згідно з додатком до договору від 22.05.2019 №22/05/1, укладеного з ТОВ САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ: Поставка товару здійснюється на умовах: FCА (ІНКОТЕРМС - 2010), шляхом самовивозу зі складу продавця за адресою: вул. Морехідна, 1В/6, м. Миколаїв.

Відповідно до відомостей за формою № 20-ОПП (Об`єкти оподаткування) ТОВ САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ не декларує наявність складу за адресою: вул. Морехідна, 1В/6, м. Миколаїв. За адресою зазначеною у відомості за формою 20-ОПП ТОВ САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ зазначено тип об`єкту - офіс, адреса офісу - вул. Морехідна буд 1-В/4.

Відповідно до даних ЄРПН ТОВ САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ не придбаває послуги оренди приміщень та відсутні задекларовані показники у р. 10.3 Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з нульовою ставкою та/або без податку на додану вартість податкової декларації з ПДВ у червні, липні 2019 року.

Тобто, не можливо ідентифікувати місце навантаження насіння кукурудзи та ЗЗР, яке було документально придбано у ТОВ САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ.

Згідно з актом витрат насіння та садівного матеріалу від 15.05.2020, від 30.04.2021 ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ використано насіння кукурудзи у ТОВ САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ в травні 2020 року та квітні 2021 року.

ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ закуплено вищезазначене насіння кукурудзи в червні 2019 року, при цьому посів насіння кукурудзи відбувається в квітні та на початку травня, тобто насіння кукурудзи зберігалось ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ протягом 2019-2021 року.

ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ не надано інформацію щодо зберігання насіння кукурудзи з 2019 по 2021 рік.

ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ під час перевірки не надано інформацію про приміщення де зберігалося насіння кукурудзи з моменту придбання 17.06.2019 до моменту посіву 15.05.2020, 30.04.2021 (місцерозташування складу/комори тощо), відповідальну особу, що здійснювала систематичне спостереження за насінням кукурудзи, звіти про дотримання температурного режиму, вологості в приміщенні для зберігання якісних та кількісних показників насіння кукурудзи для отримання позитивного врожаю кукурудзи в 2020, 2021 році та отримання ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ прибутку.

Податковий орган зазначив, що насіння кукурудзи потребує спеціальних умов зберігання, а саме: технологічний рівень підготовки насіння до посіву, температура, вологість, адаптивність до несприятливих умов, достатня вентиляція приміщення для зберігання, протруювання насіння, тощо.

Позивачем під час перевірки не надано документальне підтвердження вищевказаних умов для зберігання насіння кукурудзи в т.ч. зазначеної у документах, виписаних ТОВ САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ.

У зв`язку з вищенаведеним, не можливо підтвердити придбання ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ насіння кукурудзи у ТОВ САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ, зокрема:

- відсутня інформація та документальне підтвердження щодо фактичного зберігання насіння кукурудзи на складі ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ з моменту придбання до моменту посіву;

- термін зберігання насіння кукурудзи на складі 4 -5 років (згідно сертифікатів якості насіння кукурудзи було зібрано у 2017 році);

- відсутня інформація щодо економічного обґрунтування придбання насіння урожаю 2017 року, яке придбане у 2019 році для посіву в 2020 році та у 2021 році та місця засіяння насіння кукурудзи.

ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ у наданих до перевірки облікових листах тракториста-машиніста не зазначено: професія машиніста-тракториста, бригада, табельний номер, марка машини, № поля, неможливо ідентифікувати факт використання ЗЗР у кількісному показнику та в розрізі номенклатури полів.

В наданих ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ актах про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин (ф. № ВЗСГ-3) та актах витрат насіння і садівного матеріалу за травень 2020 року, квітень 2021 року (ф. № ВЗСГ-4) не зазначено поле, площа на витрачене (внесене) насіння (садівний матеріал).

Враховуючи надані ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ під час перевірки документи, а саме: листи тракториста-машиніста, щодо виконаних робіт за червень, липень 2019 року, травень 2020 року, квітень, червень 2021 року, травень 2022 року та акти про використання мінеральних добрив, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за червень, липень 2019 року, неможливо ідентифікувати факт використання ЗЗР у кількісному показнику та в розрізі номенклатури полів, які зазначено у документах, виписаних ТОВ САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ.

Перевіркою встановлено відсутність джерела походження товару (насіння кукурудзи та засобів захисту рослин) та недостовірність даних, відображених у податкових накладних, виписаних ТОВ САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ на адресу ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, що свідчить про відсутність реального ланцюга руху товарів від ТОВ САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ до ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ в червні, липні 2019 року.

По контрагенту - ПП ТРИТИКУМ () період взаємовідносин вересень 2020 року в акті зазначено, що ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ не надано інформацію про місця зберігання насіння соняшнику LG55.50, LG59580 протягом 2020 - 2021 року та наявність у ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ відповідних умов для зберігання, які зазначено у документах, виписаних у ПП ТРИТИКУМ. Адже при неякісному зберіганню насіння соняшника, його посівні якості можуть значно знижуватись.

Для тривалого зберігання потрібно щоб насіння соняшника мало якнайменше вологи. Отже якщо є перевищення допустимої вологи в насінні соняшника при зберіганні, то насіння соняшника втрачає якісні та кількісні показники. Велика кількість вологи провокує розвиток грибкових захворювань та розмноження шкідників.

ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ під час перевірки не надано інформацію про приміщення де зберігалося насіння соняшнику LG55.50, LG59580 t з моменту придбання вересень 2020 року до моменту посіву у травні 2021 року (місцерозташування складу/комори тощо), відповідальна особа, що здійснювала систематичне спостереження за насінням соняшника, звіти про дотримання температурного режиму, вологості в приміщенні для зберігання якісних та кількісних показників насіння соняшнику LG55.50, LG59580 для отримання позитивного врожаю соняшника в 2020 році та отримання ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ прибутку.

Податковий орган зазначив, що насіння соняшнику потребує спеціальних умов зберігання, а саме: технологічний рівень підготовки насіння до посіву, температура, вологість, адаптивність до несприятливих умов, достатня вентиляція приміщення для зберігання, протруювання насіння, тощо. ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ під час перевірки не надано документальне підтвердження таких умов для зберігання насіння соняшника, в т.ч. які зазначено у документах, виписаних ПП ТРИТИКУМ.

Враховуючи надані документи ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ під час перевірки, а саме: акти про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та ЗЗР, добрив Гербіцид Євро-лайтні за вересень, жовтень, листопад 2020 року, травень 2022 року, квітень 2024 року неможливо ідентифікувати факт використання засіяного насіння соняшника у кількісному показнику та в розрізі номенклатури полів, яке придбано у ПП ТРИТИКУМ.

У зв`язку з чим, не можливо підтвердити придбання ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ насіння соняшника у ПП ТРИТИКУМ, зокрема:

- відсутня інформація та документальне підтвердження щодо фактичного зберігання насіння соняшника на складі ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ з моменту придбання до моменту посіву;

-термін зберігання насіння соняшника на складі згідно сертифікатів якості насіння соняшника, який було зібрано у 2018-2019 роках, враховуючи природні норми втрат насіння соняшника акти списання природнього збитку втрат не складалися;

-ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ у наданих до перевірки облікових листах тракториста-машиніста не зазначено: професія машиніста-тракториста, бригада, табельний номер, марка машини, № поля, неможливо ідентифікувати факт використання ЗЗР у кількісному показнику та в розрізі номенклатури полів.

В наданих ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ актах про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин (ф. № ВЗСГ-3) та актах витрат насіння і садівного матеріалу за травень 2020 року, квітень 2021 року (ф. № ВЗСГ-4) не зазначено поле, площа на витрачене (внесене) насіння (садівний матеріал).

Перевіркою встановлено відсутність джерела походження товару (насіння соняшника та засобів захисту рослин) та недостовірність даних, відображених у податкових накладних, виписаних ПП ТРИТИКУМ на адресу ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, що свідчить про відсутність реального ланцюга руху товарів від ПП ТРИТИКУМ до ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ у вересні 2020 року.

Отже, за результатами перевірки, проведеного аналізу та здійснених заходів не можливо підтвердити реальність задекларованих господарських операцій ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ з контрагентами - постачальниками на загальну суму ПДВ 455732,62 грн:

ТОВ САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ щодо придбання насіння кукурудзи та ЗЗР на суму ПДВ за червень 2019 року 244 249,41 грн, липень 2019 року 48 216,76 грн;

ПП ТРИТИКУМ щодо придбання насіння соняшнику та ЗЗР, добрив на суму ПДВ за вересень 2020 року 163 266,45 гривень.

У зв`язку з цим, відповідач виніс ППР від 12.11.2024 № 703, яким ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ визначено грошове зобов`язання з ПДВ в сумі 455 733,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 113 933,25 грн

Вважаючи зазначене ППР протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на підтвердження реальності угод, укладених з ТОВ САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ та ПП ТРИТИКУМ позивач надав належним чином оформлені первинні документи бухгалтерського та податкового обліку. Товар, який придбавав позивач, використовувався ним для здійснення господарської діяльності, тому формування позивачем податкового кредиту за результатами господарської діяльності з цими контрагентами є правомірним.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Податкового кодексу України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю, постачання послуг, ввезення товарів на митну територію України, вивезення товарів за межі митної території України, постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності; отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Таким чином, відповідно до Кодексу у підприємства є право на включення до податкового кредиту сплачених сум іншому платнику податку за умови проведення реальної господарської операції та наявності первинних документів, які підтверджують її проведення.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Виходячи зі змісту ст.ст. 198, 200, 201 Податкового кодексу України, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту, виникає у суб`єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (роботи, послуги), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (роботи, послуги) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Так, в Акті від 07.10.2024 №16623/14-29-07 03/32093798 (а.с.109-162,т.2) відповідач зафіксував, на його переконання, факт протиправного заниження податкового зобов`язання з ПДВ на 455 733 грн при здійсненні ним господарських операцій ТОВ АГРОФІРМА «ІЛЬНИЦЬКИХ» з такими контрагентами: ТОВ «САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ» () за червень, липень 2019 року, ПП «ТРИТИКУМ» () за вересень 2020 року.

Щодо правовідносин з ТОВ «САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ» .

Так претензії податкового органу щодо реальності господарських операції ТОВ АГРОФІРМА «ІЛЬНИЦЬКИХ» з ТОВ «САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ» зокрема зводилась до того, що не можливо підтвердити придбання насіння кукурудзи у контрагента, а саме:

- відсутня інформація та документальне підтвердження щодо фактичного зберігання насіння кукурузди на складі ТОВ АГРОФІРМА «ІЛЬНИЦЬКИХ» з моменту придбання до моменту посіву;

- термін зберігання насіння кукурудзи на складі 4-5 років (згідно сертифікатів якості насіння кукурудзи було зібрано у 2017 році);

- відсутня інформація щодо економічного обґрунтування придбання насіння урожаю 2017 року, яке придбане у 2019 році для посіву в 2020 році та у 2021 році та місця засіяння насіння кукурудзи.

Також податковий орган зазначив, що враховуючи надані ТОВ АГРОФІРМА «ІЛЬНИЦЬКИХ» під час перевірки документи, а саме: листи тракториста-машиніста, щодо виконаних робіт за червень, липень 2019 року, травень 2020 року, квітень, червень 2021 року, травень 2022 року та акти про використання мінеральних добрив, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за червень, липень 2019 року, неможливо ідентифікувати факт використання ЗЗР у кількісному показнику та в розрізі номенклатури полів, які зазначено у документах, виписаних ТОВ «САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ».

Перевіркою встановлено відсутність джерела походження товару (насіння кукурудзи та засобів захисту рослин) та недостовірність даних, відображених у податкових накладних, виписаних ТОВ «САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ» на адресу ТОВ АГРОФІРМА «ІЛЬНИЦЬКИХ» та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, що свідчить про відсутність реального ланцюга руху товарів від ТОВ «САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ» до ТОВ АГРОФІРМА «ІЛЬНИЦЬКИХ» в червні, липні 2019 року.

Подібні претензії податковий орган зазначив і щодо придбання насіння соняшнику у ПП «ТРИТИКУМ», зокрема:

- відсутня інформація та документальне підтвердження щодо фактичного зберігання насіння соняшника на складі ТОВ АГРОФІРМА «ІЛЬНИЦЬКИХ» з моменту придбання до моменту посіву;

- термін зберігання насіння соняшника на складі згідно сертифікатів якості насіння соняшника, який було зібрано у 2018-2019 роках, враховуючи природні норми втрат насіння соняшника акти списання природнього збитку втрат не складалися;

ТОВ АГРОФІРМА «ІЛЬНИЦЬКИХ» у наданих до перевірки облікових листах тракториста-машиніста не зазначено: професія машиніста-тракториста, бригада, табельний номер, марка машини, № поля, неможливо ідентифікувати факт використання ЗЗР у кількісному показнику та в розрізі номенклатури полів.

В наданих ТОВ АГРОФІРМА «ІЛЬНИЦЬКИХ» актах про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин (ф. № ВЗСГ-3) та актах витрат насіння і садівного матеріалу за травень 2020 року, квітень 2021 року (ф. № ВЗСГ-4) не зазначено поле, площа на витрачене (внесене) насіння (садівний матеріал).

Перевіркою встановлено відсутність джерела походження товару (насіння соняшника та засобів захисту рослин) та недостовірність даних, відображених у податкових накладних, виписаних ПП «ТРИТИКУМ» на адресу ТОВ АГРОФІРМА «ІЛЬНИЦЬКИХ» та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, що свідчить про відсутність реального ланцюга руху товарів від ПП «ТРИТИКУМ» до ТОВ АГРОФІРМА «ІЛЬНИЦЬКИХ» у вересні 2020 року.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, вирішуючи питання щодо правильності застосування судом норм чинного законодавства, а також щодо обґрунтованості поданої апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Так, колегія суддів відхиляє висновок податкового органу щодо нереальності господарських операцій який обґрунтований тим, що контрагенти позивача не мають власних або орендованих виробничих потужностей, робочої сили та інших ресурсів, необхідних для здійснення таких операцій, оскільки позивач при укладенні та виконанні договорів постачання товарів із цими контрагентами не був зобов`язаний перевіряти наявність у контрагентів відповідних ресурсів, первинних документів щодо придбання товарів, відслідковувати інформацію про рух товарів від виробника до постачальника.

В аспекті наведеного вище апеляційний суд зазначає, що порушення контрагентами позивача податкового законодавства не може бути підставою для висновку про порушення платником податків законодавчих вимог щодо формування витрат та податкового кредиту, і він не може зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20.06.2024 у справі № 640/7363/22, від 10.07.2024 у справі № 826/3382/18 та від 10.10.2024 у справі № 320/4190/19.

Щодо посилання відповідача на те, що перевіркою встановлено відсутність джерела походження товару (насіння соняшника та засобів захисту рослин) та недостовірність даних, відображених у податкових накладних суд першої інстанції ґрунтовно зазначив, що оскільки виписані податкові накладні на адресу позивача за придбані товари зареєстровані в ЄРПН, тому відповідно до абз. 3 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, для покупця таких товарів/послуг є достатньою підставою для нарахування сум податку, що належать до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Ба більше, відповідно до п.201.10. ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

У цьому випадку, всі податкові накладні були зареєстровані після 01.07.2017, що підтверджується самим Актом перевірки.

З 01.07.2017 законодавець чітко визначив, що сам факт реєстрацією ДФС податкової накладної в ЄРПН, свідчить про те, що контролюючим органом вже перевірено податкову чистоту господарської операції, оскільки під час реєстрації податкової накладної, контролюючий орган перевіряє ризики порушення норм податкового законодавства, а у разі їх підтвердження, має право зупинити та/або відмовити у реєстрації податкових накладних.

Апеляційний суд звертає увагу на категоричність вимог п.201.10. ПК України, про те, що суми податку, що відносяться до податкового кредиту, підтверджені зареєстрованою після 01.07.2017 податковою накладною та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Колегія суддів зауважує, що всі аргументи відповідача зазначені як в акті перевірки так і у апеляційній скарзі щодо недостатності ресурсів у постачальників, не підтвердження походження ТМЦ аналізом бази ЄРПН, є слушними на стадії вирішення питання про реєстрацію податкових накладних.

Оскільки, контролюючим органом під час реєстрації податкових накладних ТОВ «САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ» , ПП «ТРИТИКУМ» не були висунуто претензію щодо реальності та товарності зазначених господарських операцій, він втратив таку можливість висувати її стосовно отримувача (покупцеві) у подальшому.

Також стосовно посилання відповідача на те, що позивач не надав інформації та документальне підтвердження щодо фактичного зберігання насіння кукурудзи на складі ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ з моменту придбання до моменту посіву суд зазначає, що відповідно до матеріалів справи позивач на запит відповідача про надання документів надав лист від 27.09.2024 № 67,68 в якому надавалась інформація про наявність у позивача нежитлового об`єкту нерухомого майна в с. Велика Мечетня, (складські приміщення, будівля майстерні, навіс). Інформація про наявні основні засоби до органу ДПС за формою № 20-ОПП форма подана 05.03.2020. У видаткових накладних зазначено, що насіння зберігалось у заводській упаковці (мішках), тому доводи відповідача спростовуються матеріалами справи.

Не наведено жодних важливих аргументів з цього приводу і в апеляційній скарзі.

Також претензії податкового органу звовились до того, що в наданих ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ актах про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин (ф. № ВЗСГ-3) та актах витрат насіння і садівного матеріалу за травень 2020 року, квітень 2021 року (ф. № ВЗСГ-4) не зазначено поле, площа на витрачене (внесене) насіння (садівний матеріал).

Матеріалами справи підтверджено, що Агрофірма використовувала форму актів про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за формою № ВЗСГ-3 згідно Додатку № 3 до Методичних рекомендацій, затверджених Наказом Мінагрополітики України від 21.12.2007 року № 929, форму ВЗСГ-4 актів про витрати насіння та садивного матеріалу згідно Додатку № 4 до цього наказу, але Наказ № 929 має рекомендаційний (не обов`язковий) характер, не зареєстрований у Міністерстві юстиції України.

Стосовно цих недоліків суд першої інстанції зазначив, що відповідач не зазначив норму права, якою передбачені такі необхідні реквізити для цих актів, а також наслідки не зазначення в актах цієї інформації, тому правильним є висновок суду першої інстанції є, що ці недоліки актів не можуть вплинути на реальність, укладених між позивачем та його контрагентами угод.

Щодо недоліків облікових листів тракториста-машиніста, які надавалися при перевірці та відображені в акті перевірки, позивач зазначив, що Агрофірма використовувала форму облікових листів № 67-Б, затверджену ще наказом Мінсільгоспу СРСР від 13.12.1977 року № 269-2. Надані до перевірки акти про витрати насіння, про використання ЗЗР та облікові листи тракториста-машиніста містять, зокрема підписи голови і членів комісії, дані про затвердження керівником, найменування і кількість використаного насіння, ЗЗР, їх ціну та загальну суму, номенклатурну групу сільгоспкультури, норми витрат насіння та ЗЗР на 1 га, площу внесення, та підпис безпосереднього виконавця робіт. Облікові листи містять дані щодо найменування сільгоспкультур та виконаної роботи, в тому числі назву техніки, агрегатів, одиницю виміру (га), дані щодо нарахування заробітної плати машиніста, норми та фактичні витрати палива, підписи виконавця роботи, відмітку про затвердження керівником, відтак ці документи підтверджують фактичне використання ТМЦ позивачем у власній сільськогосподарській діяльності.

Апеляційний суд зазначає, що відповідач ані у відзиві на позовну заяву ані у апеляційній скарзі не надав суду будь-яких пояснень стосовно необхідності складання таких документів, їх юридичну силу та наслідки недоліків цих облікових листів, тому суд вважає, що недоліки цих листів тракториста-машиніста не можуть вплинути на визнання угод нереальними.

В акті перевірки зазначено про неможливість підтвердити придбання ТОВ АГРОФІРМА ІЛЬНИЦЬКИХ:

- насіння соняшника у ПП ТРИТИКУМ, оскільки термін зберігання насіння соняшника на складі згідно сертифікатів якості насіння соняшника, який було зібрано у 2018-2019 роках, враховуючи природні норми втрат насіння соняшника акти списання природнього збитку втрат не складалися;

- насіння кукурудзи у ТОВ САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ, оскільки термін зберігання насіння кукурудзи на складі 4-5 років (згідно сертифікатів якості насіння кукурудзи було зібрано у 2017 році); відсутня інформація щодо економічного обґрунтування придбання насіння урожаю 2017 року, яке придбане у 2019 році для посіву в 2020 році та у 2021 році та місця засіяння насіння кукурудзи.

Отже, угоди з ПП ТРИТИКУМ, ТОВ САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ відповідач вважає нереальними, оскільки, зокрема, позивачем не складались акти списання природнього збитку витрат та відсутня інформація щодо економічного обґрунтування придбання насіння 2017 року, але відповідачем не зазначено, яким чином не складання актів та ненадання інформації впливає на правомірність формування позивачем податкового кредиту по цих угодах, тому суд відхиляє ці доводи , як підставу для донарахування позивачу грошового зобов`язання з ПДВ.

Вирішуючи спірне питання суд зазначає, що податкова інформація про порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку.

Окрім того, в постанові від 21.10.2019 по справі № 814/1564/18 Верховний Суд зазначив: "стверджуючи про порушення контрагентами податкового законодавства, контролюючий орган повинен був провести зустрічні перевірки з метою документального підтвердження спірних господарських відносин.

Між тим, до суду не надано доказів здійснення податковим органом будь-яких перевірок "по ланцюгу постачання", які б містили належні докази відсутності джерела постачання товару.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Колегія суддів констатує, що з обсягу встановлених судом першої інстанції обставин випливає, що на підтвердження реальності угод, укладених з ТОВ САНРАЙЗ ІНВЕСТМЕНТ та ПП ТРИТИКУМ позивач надав належним чином оформлені первинні документи бухгалтерського та податкового обліку. Товар, який придбавав позивач, використовувався ним для здійснення господарської діяльності, тому формування позивачем податкового кредиту за результатами господарської діяльності з цими контрагентами є правомірним.

Таким чином, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення від 12.11.2024 № 703, є протиправним і підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач частково довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. В апеляційній скарзі апелянт, як на підставу для задоволення поданої скарги, посилається лише на висновки оскаржуваного рішення. Водночас, як вже зазначалось вище такі висновки спростовуються матеріалами справи та судом усім наведеним висновкам надано оцінку.

Щодо доводів апелянта про не надання до перевірки деяких первинних документів які б свідчили про придбання та використання в господарській діяльності соняшнику та кукурудзи колегія суддів зазначає, що відповідно до правових позицій Верховного Суду викладених у постановах Верховного Суду від 25.08.2022 у справі № 400/3884/19, від 12.06.2018 у справі №825/3419/14 наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та для відмови платнику ПДВ у формуванні податкового кредиту за рахунок сум цього податку у ціні придбаних товарів (послуг), якщо інші об`єктивні дані свідчать про зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Апеляційна скарга не містить доводів стосовно того, що податковий орган, за незалежних від нього підстав, був позбавлений можливості реалізувати надані йому повноваження, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.

Апеляційний суд враховує те, що наявна в інформаційних базах податкового органу інформація не у всіх випадках може бути безумовним свідченням відсутності ресурсів у суб`єктів господарювання, або відсутності факту придбання товарів певними суб`єктами господарювання. Однак, в такому разі у матеріалах справи повинні міститися документи та докази, які в сукупності та взаємозв`язку спростовують відповідну інформацію. Втім, у цій справі обсяг наданих позивачем та відповідачем доказів не дає підстав вважати, що контрагенти позивача не могли постачати продукцію (соняшник, кукурудза).

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Ільницьких"є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року у справі № 400/11526/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення 23 травня 2025 року.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді Г.В. Семенюк А.Г. Федусик