Справа № 388/2530/24
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2025 року м. Дніпросправа № 388/2530/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 07 березня 2025 року

у справі №388/2530/24

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з безпеки на транспорті

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, у якому просив скасувати постанову від 25 листопада 2024 року серії АВ № 00003141 за ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 07 березня 2025 року у справі №388/2530/24 відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Судом зазначено, що аналізуючи зміст свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, а також зміст фотофіксації правопорушення, загального вигляду транспортного засобу, яким здійснено перевезення вантажів за обставинами цієї справи, очевидним є те, що відповідальною особою здійснювалось перевезення у напівпричепі контейнеровозі, однак не у контейнерах або в змінних кузовах, що є їх різновидами в розумінні законодавства України, а тому загальна маса транспортного засобу повинна складати 40 т. Напівпричіп-контейнеровоз не є тотожним контейнеру, а є засобом перевезення контейнера, а також інших тар (кузовів), що можуть містити вантаж. Також зазначено, що з фотознімків, які містяться в матеріалах справи слідує, що на площадку для перевезення контейнерів установлено кузов із переобладнаного контейнера (зрізано його верхню частину), який використовується як кузов власного виготовлення для перевезення насипних вантажів. Наведене за висновком суду свідчить про те, що в межах спірних правовідносин спеціалізований напівпричіп не використовувався як контейнеровоз, оскільки перевезення вантажу фактично здійснювалось не в контейнері чи змінному кузові.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 07 березня 2025 року у справі №388/2530/24, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вказує, що він здійснював рух трьохвісним автомобілем (тягачем) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше змінних кузовів (контейнерів) загальною максимальною довжиною 13,716 м, а тому міг здійснювати рух з максимальним навантаженням 44 т, а не 40 т. Вважає, що в даному випадку відсутня подія адміністративного правопорушення та не доведена вина особи у його вчиненні.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, постановою Державної служби України з безпеки на транспорті від 25 листопада 2024 року серії АВ № 00003141 у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 8500 грн, за те, що 24 листопада 2024 року о 18:41 годині за адресою М-22, км 74+810, Полтавська обл., автомобіль MAN TGX 26.400, державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України; перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,525 відсотків (2,21 т), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 т, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Згідно оскаржуваної постанови на позивача накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8 500.00 грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 132-1 КУпАП визначена відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - штраф в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за №1306 (в редакції на час виникнення спірних відносин) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує: а) зовнішніх габаритів: зовнішній габарит - Максимальне значення параметра, метрів: Ширина: 2,6; сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, без винесення габариту на смугу зустрічного руху 3,75; Висота від поверхні дороги: 4; транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, на маршрутах, встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою, Національною поліцією 4,35; Довжина: вантажного автомобіля 12; автопоїзда 22; автомобіля (тягача) з напівпричепом 18,75; маршрутного транспортного засобу 18,75; Виступ вантажу за задній габарит транспортного засобу: 2; б) фактичної маси: Тип транспортного засобу: Максимальне значення для автомобільних доріг державного значення, тонн місцевого значення, тонн: Вантажні автомобілі: двовісний автомобіль 18 - 14 трьохвісний автомобіль; 25 (26)* - 21; чотирьохвісний автомобіль 32 - 24; чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38-24; Комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36-24; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 - 24; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 - 24; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42-24; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44-24; Автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40 - 24. Для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни; в) навантаження на вісь: Кількість осей Максимальне значення для автомобільних доріг державного значення, тонн місцевого значення, тон: На одинарну вісь 11,5 - 7; На здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр 11,5 - 7; від 1 до 1,3 метра 16 - 10; від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах 18 - 10,5; від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тони 19-11,5; від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тони 23 - 11,5; від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів 20 - 11,5; На строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1,3 метра або менше 21- 13; понад 1,3 до 1,4 метра 24 - 14.

Таким чином, вказаними положеннями ПДР зокрема визначено максимальні допустимі значення фактичної маси транспортного засобу для руху по дорогам загальнодержавного значення, а саме трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 т, трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 т.

У спірному випадку відповідачем, при визначенні перевищення навантаження, прийнято до уваги максимальну дозволену фактичну масу транспортних засобів та їх составів 40т.

З фотофіксації до оскаржуваної постанови вбачається, що вантажоперевезення у спірному випадку здійснювалося сідловим тягачем MAN TGX 26.400, державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, але інформацію про причеп в спірній постанові відсутня.

В той же час, встановлені обставини справи свідчать про те, що згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів позивач є власником:

- спеціалізований вантажний сідловий тягач MAN TGX 26.400, державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- загальний напівпричеп Kogel, який є контейнеровозом для перевезення насипних вантажів, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Так, відповідно до пункту 16 статті 4 Митного кодексу України контейнер транспортне обладнання (клітка, знімна цистерна або подібний засіб), що:

а) являє собою повністю або частково закриту ємність, призначену для поміщення в неї вантажів;

б) має постійний характер і завдяки цьому є достатньо міцним, щоб слугувати для багаторазового використання;

в) спеціально сконструйоване для полегшення перевезення вантажів одним або кількома видами транспорту без проміжного перевантаження;

г) сконструйоване таким чином, щоб полегшити його перевантаження, зокрема з одного виду транспорту на інший;

ґ) сконструйоване таким чином, щоб його можна було легко завантажувати та розвантажувати;

д) що має внутрішній об`єм не менше одного метра кубічного.

Термін «контейнер» включає приладдя та обладнання, необхідні для цього типу контейнера, за умови, що вони перевозяться разом із контейнером. Знімні кузови прирівнюються до контейнерів.

Тобто, контейнер є транспортним обладнанням призначеним для перевезення вантажу. При цьому, контейнером визнається клітка, знімна цистерна або подібний засіб.

Поняття н/причеп-контейнеровоз визначено Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 №363, відповідно яких н/причеп-контейнеровоз транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій контейнерів.

Виходячи з визначених понять «н/причеп-контейнеровоз», «контейнер», відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови безпідставно не враховано факту проїзду транспортного засобу сідлового тягача з напівпричепом-контейнеровозом, оскільки з даних фотофіксації правопорушення вбачається проїзд транспортного засобу з напівпричепом, завантажений контейнером або змінним кузовом.

Таким чином, зроблений відповідачем розрахунок перевищення навантаження у спірному випадку є необґрунтованим, що є підставою для висновку і про неправомірність спірної постанови, оскільки її прийнято на підставі необґрунтованих розрахунків.

Враховуючи те, що повноваженнями щодо здійснення відповідних розрахунків дотримання вимог ПДР, в частині встановлених максимально допустимих вагових параметрів, наділені органи Державної служби України з безпеки на транспорті, а не суд, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови як неправомірної.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, також виходив з того, що з наданої фотофіксації встановлена відсутність єдиної нумерації контейнера, а також нанесення фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, тобто відсутнє маркування, яке повинні мати контейнери у відповідності до положень 17.2-17.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року N 363, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за N 128/2568.

Але, у спірному випадку здійснювалося перевезення не контейнера, а насипного вантажу транспортним засобом за типом контейнеровоз.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими заявлені позивачем вимоги, про визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови.

Таким чином, за встановлених технічних характеристик транспортних засобів, застосування відповідачем, при здійсненні вимірів вагових параметрів, максимально допустимих параметрів, встановлених для двовійсних або трьохвісних автомобілів з двовісним або трьохвісним причепом 40тон, є безпідставним.

Оскільки у спірному випадку, при визначенні максимально допустимих параметрів навантаження, відповідачем до уваги прийнято максимальну дозволену фактичну масу 40 тон, то зроблені розрахунки перевищення нормативних параметрів, є необґрунтованими, що свідчить про неправомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з огляду на предмет спору у цій справі, саме на відповідача покладено обов`язок довести правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Оскільки відповідачем не доведено того, що у спірному випадку зафіксовано вагу не транспортного засобу спеціалізованого призначення контейнеровоз, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

За таких обставин постанова серії АВ № 00003141 від 25.11.2024 року є протиправною та підлягає скасуванню.

З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

При цьому згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, в даному випадку належним захистом порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 605,60 грн. за подання адміністративного позову та 907,50 грн. за подання апеляційної скарги.

Таким чином, наявні підстави для стягнення з відповідача судових витрат позивача зі сплати судового збору у розмірі 1513,10 грн.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 07 березня 2025 року у справі №388/2530/24 - скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АВ № 00003141 від 25.11.2024 року.

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1513,10 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко