Справа № 380/11115/24
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 рокусправа № 380/11115/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період із 26.01.2017 до 28.02.2018 включно, із урахуванням іншого ніж січень 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період із 26.01.2017 до 28.02.2018 включно, із урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та виплатити з відрахуванням виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати індексації - різниці грошового забезпечення позивача за періоди із 01.03.2018 до 31.12.2022 включно та із 01.01.2024 до 19.03.2024 включно;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію-різниці грошового забезпечення із 01.03.2018 до 31.12.2022 включно та із 01.01.2024 до 19.03.2024 включно, у розмірі 4463,15 грн на місяць, із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу поточної індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2024 до 19.03.2024 включно, із урахуванням березня 2018 року, як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу поточну індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2024 до 19.03.2024 включно, із урахуванням березня 2018 року, як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 у період з 26.01.2017 до 30.08.2020 включно проходила військову службу та перебувала на грошовому забезпеченні у НОМЕР_2 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_3 ) та з 31.08.2020 по дату звільнення з військового служби 19.03.2024 у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ). Відповідно до інформації із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 29.03.2021 припинено юридичну особу військова частина НОМЕР_3 із визначенням правонаступника військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 на даний час ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ).

Наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону ДПС України від 20.03.2024 № 388-ОС майор ОСОБА_1 виключена із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 19.03.2024.

Із архівних відомостей особистих карток грошового забезпечення за 2017 2024 роки вбачається, що при проходженні військової служби ОСОБА_1 із лютого 2017 року до дня звільнення не була нарахована індексація грошового забезпечення, крім поточної індексації з урахуванням березня 2018 року як місяця обчислення індексу споживчих цін.

Позивач зазначає, що на адвокатський запит відповідач надав документи, зі змісту яких слідує, що при звільненні з військової служби ОСОБА_1 нарахована заборгованість індексації грошового забезпечення на загальну суму 2 860,06 грн. Тобто позивачу нарахована індексація грошового забезпечення за період з лютого 2017 року по лютий 2018 року включно з урахуванням січня 2017 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця).

Крім цього, відповідно до розрахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 , відповідачем з березня 2018 року по грудень 2022 року нарахована так звана "поточна" індексація грошового забезпечення з урахуванням березня 2018 року місяцем обчислення індексу споживчих цін. Також, відповідач повідомив про відсутність підстав для розрахунку розміру індексації грошових доходів ОСОБА_1 із застосуванням базового місяця січня 2008 року.

Також відповідач повідомив позивача, що підвищення доходу у березні 2018 року складає 2 245,75 грн. Сума індексації грошового забезпечення в березні 2018 року при базовому місяці грудень 2017 року становить 199,11 грн. Розмір підвищення доходу перевищує суму індексації грошового забезпечення, тому підстав для нарахування і виплати індексації різниці немає.

Позивач не погоджується із такими доводами відповідача та вважає, що військова частина оминула застосування норм законодавства щодо нарахування та виплати із березня 2018 року позивачці індексації різниці відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 розраховану як різницю між сумою індексації у березні 2018 року і розміром підвищення доходу позивачки у березні 2018 року, що призвело до невиплати індексації-різниці у розмірі 4463,15 грн на місяць до часу звільненні позивача із військової служби.

При цьому, як видно із архівних відомостей особистої картки грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2024 рік ІНФОРМАЦІЯ_5 із 01.01.2024 до 19.03.2024 (включно) позивачу також не нарахована та не виплачена індексація грошового забезпечення як "поточна" з урахуванням березня 2018 року, як місяця обчислення індексу споживчих цін, так і так звана "індексація - різниця", що мала б нараховуватися та виплачуватися із березня 2018 року відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 у фіксованому розмірі, який склався станом на березень 2018 року у сумі 4463,15 грн.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не нарахування грошового забезпечення у повному обсязі, тобто з урахуванням індексації та індексації-різниці такою, що порушує її конституційні права на належний соціальний захист, позивач звернулася до суду та просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою від 29.05.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

18.09.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову, зазначивши, що на момент виключення позивача зі списків особового складу 20.03.2024 відсутній будь-який спір між сторонами. Крім того, позивачу вже було нараховано та виплачено індексацію, яка стала можливою лише з грудня 2018 року у зв`язку з досягненням порогу індексації 103% після підвищення посадових окладів у березні 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704.

Відповідач заперечує право позивача на фіксовану суму індексації, оскільки та включає до складу грошового забезпечення щомісячну додаткову грошову винагороду, яка не є його складовою згідно з Інструкцією МВС від 02.02.2016 № 73 та статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Також наголошує, що індексація, згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення", не входить до структури грошового забезпечення, а є окремою компенсаційною виплатою.

У частині вимоги про компенсацію утриманого ПДФО, відповідач стверджує про відсутність правових підстав для її задоволення. Такі компенсації, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, надаються лише в межах бюджетних асигнувань і лише тим, хто перебуває на службі або звільнений з неї за наявності відповідного бюджетного призначення. У зв`язку з цим військова частина не має права приймати бюджетні зобов`язання понад виділені кошти.

Окремо відповідач наголошує, що в умовах дії воєнного стану його діяльність спрямована на виконання заходів оборони України, що обмежує процесуальні можливості у судових справах. З огляду на бюджетні обмеження, вимоги законодавства, які регулюють порядок індексації та виплати грошового забезпечення, а також відсутність порушення зі сторони відповідача, позовні вимоги визнаються такими, що не підлягають задоволенню.

Із наведених підстав, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

23.09.2024 позивача надіслала відповідь на відзив, у якій ОСОБА_1 заперечує проти доводів відповідача, наведених у відзиві.

Позивач не погоджується з доводами відповідача про відсутність у неї права на індексацію різницю з березня 2018 року та вважає, що у місяці законодавчого підвищення посадових окладів не відбулося фактичного підвищення грошового доходу. У березні 2018 року розмір доходу позивачки склав 10 156,06 грн, тоді як у лютому того ж року 10 527,75 грн. Зменшення доходу відбулося через зниження премії та щомісячної додаткової грошової винагороди, які не були компенсовані підвищенням посадових окладів, що суперечить Порядку № 1078 та Постанові КМУ № 1013.

Зазначає, що доводи відповідача про те, що щомісячна додаткова грошова винагорода не є складовою грошового забезпечення, не відповідає правовій позиції Верховного Суду. Також, аргументи відповідача щодо правомірності нарахувань спростовуються й тим, що в березні 2018 року грошове забезпечення військовослужбовців свідомо було збережено на рівні попереднього місяця наказом Адміністрації ДПСУ № 204-ос. Такі дії суперечать п. 5 Порядку № 1078, оскільки не забезпечили реального підвищення доходу, необхідного для припинення індексації різниці.

З огляду на викладене, позивач наполягає на наявності у неї права на індексацію з березня 2018 року. Відтак, відзив жодним чином не спростовує надані позивачем докази, а тому просить його відхилити повністю.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Таким чином, суд вирішує цей спір в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відзив відповідача, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Зі змісту особистих карток грошового забезпечення за 2017 2020 роки, слідує, що ОСОБА_1 проходила військову службу у НОМЕР_2 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_3 ) (ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), куди на підставі наказу від 26.01.2017 № 15-ОС зарахована на військову службу, та звідки наказом від 28.08.2020 № 242-ОС вибула до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до інформації із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 29.03.2021 припинено юридичну особу військова частина НОМЕР_3 (ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) із визначенням правонаступника військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_6 ).

Наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного закону Державної прикордонної служби України від 20.03.2024 № 388-ОС ОСОБА_1 звільнена з військової служби та виключена зі списків особового складу загону, всіх видів забезпечення. Остаточна дата закінчення проходження військової служби вважається 19.03.2024.

При проходженні військової служби ОСОБА_1 із лютого 2017 року до часу звільнення не нарахована індексація грошового забезпечення, крім поточної індексації з урахуванням березня 2018 року як місяця обчислення індексу споживчих цін, що підтверджується наявними у матеріалах справи архівними відомостями особистих карток грошового забезпечення за 2017 2024 роки.

При звільненні ОСОБА_1 відповідач здійснив нарахування заборгованості індексації грошового забезпечення із наданням розрахунків на загальну суму 2 860,06 грн, що підтверджується Розрахунком нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з січня 2017 року по грудень 2022 та архівною відомістю №1.

Листом від 04.04.2024 № 09/6434-24-Вих відповідач надав відповідь на адвокатський запит від 28.03.2024, в якому, окрім іншого, повідомив про відсутність підстав для розрахунку розміру індексації грошових доходів ОСОБА_1 із застосуванням базових місяців січня 2008 року. Крім цього, зазначив, що підвищення доходу у березні 2018 року складає 2 245,75 грн. Сума індексації грошового забезпечення в березні 2018 року при базовому місяці грудень 2017 року становить 199,11 грн. Розмір підвищення доходу перевищує суму індексації грошового забезпечення, тому підстав для нарахування і виплати індексації різниці немає.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не нарахування та не виплати під час проходження військової служби індексації грошового забезпечення із застосування базового місяця січень 2008 року, березень 2018 року, а також не нарахування та не виплату індексації-різниці, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання служби військовослужбовців, а саме межі реалізації ними своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.

Суд зазначає, що пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Натомість, спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (ч. 2 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ).

Згідно із ч. 3, ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

При цьому, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Абзацом 2 ч. 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Крім того, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон № 1282-XII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За змістом абз. 3 ч. 1 ст. 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (ч. 6 ст. 2 Закону № 1282-XII).

Абзацом 2 ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

У листі від 04.04.2024 № 09/6434-24-Вих відповідач зазначив про відсутність підстав для розрахунку розміру індексації грошових доходів ОСОБА_1 із застосуванням базових місяців січня 2008 року.

Щодо наявності у позивача права на проведення індексації її доходів, суд враховує таке.

Так, правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078 у редакції чинній у спірний період).

Відповідно до пункту 11 Порядку № 1078 (у редакції від 21.06.2012) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції від 21.06.2012) у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

У зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 09.12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" (далі - Постанова № 1013), яка набрала чинності з 15.12.2015 та підлягала застосуванню з 01.12.2015, істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення.

Серед іншого, внесеними змінами передбачено ряд новел в порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Так, у редакції Постанови № 1013 пункт 5 Порядку № 1078 викладений у такій редакції:

"У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу…".

Таким чином, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

Ураховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці (грошового забезпечення). За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Аналіз наведених вище нормативно-правових актів, за відсутністю затвердженого особливого порядку індексації військовослужбовців, дає підстави для нарахування індексації грошового забезпечення у встановленому Урядом України порядку, а саме Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Тобто, індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Проте, як зазначено вище, позивачу за спірний період з 01.01.2016 до 28.02.2018 не нарахована та не виплачена індексація грошового забезпечення, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, оскільки будь-які дії стосовно вказаних виплат ним не вчинялися.

Відсутність механізму виплати індексації не може позбавляти позивача права на отримання належних йому сум невиплаченого доходу.

Отже, аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що не нарахування та не виплата в повному обсязі позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 28.02.2018 є протиправною.

Відтак, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 26.01.2017 до 28.02.2018 підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про застосування для нарахування індексації грошового забезпечення за вказаний період базового місяця січень 2008 року, суд враховує таке.

Враховуючи положення Порядку № 1078 місяць, у якому підвищилося грошове забезпечення з урахуванням виплат, що входять до його складу (посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення), є базовим. У разі підвищення військовослужбовцю грошового забезпечення, для визначення базового місяця при проведенні індексації здійснюється порівняння суми підвищення грошового забезпечення та суми індексації, що нараховується в місяці збільшення грошового доходу. При проведенні такого порівняння береться грошове забезпечення до підвищення у розрахунку за повний відпрацьований місяць та величина приросту індексу споживчих цін, на який нараховується індексація. Якщо відбувається підвищення грошового забезпечення на суму меншу, ніж сума індексації, має бути здійснено підвищення грошового забезпечення та додано суму індексації, визначену з урахуванням суми підвищення грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Перелік одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил затверджений Додатком 25 до Постанови № 1294.

Згідно з абз. 5 п. 5 Порядку № 1078 у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

У свою чергу, схема посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України затверджена Постановою № 1294, яка набрала чинності з 01.01.2008.

Отже, з набранням чинності Постановою № 1294 відбулися зміни розміру тарифних ставок (посадових окладів) відповідних категорій військовослужбовців.

Згідно із пунктом 14 Порядку № 1078 роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.

Відповідно до роз`яснення Мінсоцполітики від 08.08.2017 № 48/о/66-17 на запит ДФ Міноборони від 18.07.2017 № 248/3/9/1/863 зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на початок обчислення індексації, якщо не підвищується посадовий оклад.

У роз`ясненні Мінсоцполітики від 18.04.2018 № 28/о/66-18 вказано, що у разі зростання грошового забезпечення за рахунок інших його складових, без підвищення посадового окладу, сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового забезпечення.

Зі змісту роз`яснення Мінсоцполітики від 09.02.2005 № 024-106 слідує, що зміна розміру премії за рахунок фінансових можливостей підприємства не є підставою вважати місяць базовим, при розрахунку індексу для проведення індексації.

Таким чином, визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яка вперше відбулась у січні 2008 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018 у зв`язку з прийняттям наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 № 90 "Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України".

З огляду на викладене, суд відмічає, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи. Зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

Підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців за період з січня 2008 року по березень 2018 року, що є підставою для встановлення іншого базового місяця для проведення індексації, не відбувалося.

Відтак, суд погоджується з доводами позивача про те, що саме січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації його грошового забезпечення за період з січня 2016 року згідно із Порядком № 1078, що набрав чинності з 01.12.2015, до березня 2018 року.

Також, суд наголошує, що за змістом пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, підставою для встановлення чи зміни базового місяця при проведенні індексації грошового забезпечення є підвищення тарифної ставки (окладу) військовослужбовця.

Отже, базовий місяць для такої індексації визначається нормативно і відповідач не наділений повноваженнями діяти на свій розсуд, обираючи інакший місяць базовим, ніж той, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу).

Відтак, у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний вчинити конкретну дію на користь позивача, а саме - здійснити індексацію його грошового забезпечення, враховуючи нормативно визначений базовий місяць. Якщо відповідач цієї дії не вчиняє, останнього належить зобов`язати до її вчинення у судовому порядку.

Вищезазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 29.11.2021 у справі № 120/313/20-а, від 26.01.2022 у справі № 400/1118/21.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази фактичного збільшення посадового окладу та грошового забезпечення позивача з 26.01.2017 до 28.02.2018 відсутні. Отже, відповідач не довів наявності підстав для зміни базового місяця та правомірності застосування для обчислення розміру індексації грошового забезпечення позивача іншого базового місяця. Відповідно до Порядку № 1078 січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача до березня 2018 року.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що у межах спірних правовідносин базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача у період з 26.01.2017 до 28.02.2018 є січень 2008 року. Тому, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у період з 26.01.2017 до 28.02.2018, з урахуванням базового місяця січня 2008 року.

Перевіряючи дотримання відповідачем норм чинного законодавства під час проведення індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2024 до 19.03.2024, суд враховує таке.

Як зазначено вище, у зв`язку із виданням Кабінетом Міністрів України постанови від 30..08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності 01.03.2018, грошове забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, у тому числі й позивача, збільшилося, тому березень 2018 року з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078 березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

На період з 01.01.2023 до 31.12.2023 нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 було правомірно призупинено відповідачем у зв`язку із зупиненням на 2023 рік дії Закону № 1282-ХІІ відповідно до пункту 3 розділу "Прикінцеві положення" Закону України від 03.11.2022 № 2710-IX "Про Державний бюджет України на 2023 рік".

Утім, Закон України від 09.11.2023 № 3460-IX "Про Державний бюджет України на 2024 рік" застережень щодо зупинення на 2024 рік дії Закону № 1282-ХІІ не містить.

Отже, починаючи з 01.01.2024 у відповідача поновлений обов`язок щодо нарахування та виплати позивачу поточної індексації грошового забезпечення, нарахування та виплату якої було припинено з 01.01.2023.

Однак у матеріалах справи відсутні, а відповідач не надав суду докази нарахування та виплати позивачу поточної індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2024 до 19.03.2024 (дату звільнення), що свідчить про допущену відповідачем бездіяльність у цій частині.

За наведених обставин суд вважає, що позовні вимоги у цій частині належить задовольнити.

Щодо позовних вимог про нарахування та виплату позивачу індексацію-різниці за період з 01.03.2018 до 13.12.2022 та з 01.01.2024 до 19.03.2024 включно, відповідно до абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, суд враховує таке.

Із 01.12.2015 в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 законодавець закріпив поняття індексації - різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувалися з 01.12.2015 до 01.04.202, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не) нараховується, а саме:

сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);

сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково вказує, що ця сума індексації - різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає суду підстави для висновку, що нарахування й виплата індексації - різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковим для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

З урахуванням тих обставин, що 01.03.2018 набрала чинності Постанова № 704, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078, березень 2018 року є місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Отже, із аналізу абзаців 3, 4 Порядку № 1078 слідує, що у березні 2018 року, як місяці підвищення доходу позивача, відповідачу належало вирішити питання, чи має позивач право на отримання індексації - різниці, а якщо так, то у якій сумі.

Суд зауважує, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач має право на отримання суми індексації - різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Суд встановив, що при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення, за період 01.03.2018 до 13.12.2022 та з 01.01.2024 по 19.03.2024, відповідач не врахував вимоги пункту 5 Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.

Суд зауважує, що спірним у цьому випадку є право позивача на отримання індексації різниці.

Заперечуючи право позивача на отримання відповідної виплати, відповідач не вчиняв жодних дій, спрямованих на призначення та виплату позивачеві індексації різниці, оскільки вважав, що індексація позивачу виплачена повністю.

Однак, позивач має право на отримання індексації-різниці, за наявності підстав, визначених чинним законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити позов частково шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не вирішення питання про право позивача на отримання індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 13.12.2022 та з 01.01.2024 до 19.03.2024, відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 та зобов`язання відповідача вирішити питання про право позивача на отримання індексації грошового забезпечення, з урахуванням вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 та висновків суду про те, що позивач за період 01.03.2018 до 13.12.2022 та з 01.01.2024 до 19.03.2024 має право на нарахування та виплату індексації - різниці, у випадку, якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) (березень 2018 року) розмір доходу менший за суму можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Згідно із ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Суд не здійснює розподілу судових витрат, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1, ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а інші витрати у зв`язку із розглядом справи ним не понесені.

Керуючись ст. ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 КАС України,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_7 ) індексації грошового забезпечення за період з 26.01.2017 до 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_7 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 28.02.2018, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з урахуванням виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_7 ) поточної індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2024 до 19.03.2024 включно, з урахуванням березня 2018 року як місяця підвищення доходу.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_7 ) поточну індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2024 до 19.03.2024 включно, з урахуванням березня 2018 року як місяця підвищення доходу, з урахуванням виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) щодо не вирішення питання про право ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_7 ) на отримання індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 13.12.2022 та з 01.01.2024 до 19.03.2024 відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) вирішити питання про право ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_7 ) на отримання індексації грошового забезпечення, з урахуванням вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 та висновків суду про те, що ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 до 13.12.2022 та з 01.01.2024 до 19.03.2024 має право на нарахування та виплату індексації - різниці, у випадку, якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) (березень 2018 року) розмір доходу менший за суму можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СуддяКисильова Ольга Йосипівна