Справа № 360/42/25
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 травня 2025 року

м. Київ

справа № 360/42/25

адміністративне провадження № К/990/18668/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,

суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року у справі № 360/42/25 за позовом ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної ради про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Новоайдарської селищної ради, у якому просив:

визнати противоправною бездіяльність відповідача по ненаданню публічної інформації у формі відкритих даних на письмовий запит на публічну інформацію від 05 липня 2024 року вих. № 135 ГП-2/Є;

зобов`язати відповідача надати публічну інформації у формі відкритих даних на письмовий запит на публічну інформацію від 05 липня 2024 року вих. № 135 ГП-2/Є.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної ради про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачу.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 ) до Державного бюджету України через Державну судову адміністрацію України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/21081100; код за ; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026007; код класифікації доходів бюджету 21081100) штраф у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 908,40 грн (дев`ятсот вісім грн 40 коп.).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року залишено без змін.

01 травня 2025 року ОСОБА_1 до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» подано касаційну скаргу на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року у справі № 360/42/25.

Посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, скаржник просить переглянути оскаржені судове рішення, скасувати їх та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За приписами частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Предметом касаційною оскарження є ухвала суду першої інстанції, переглянута судом апеляційної інстанції, про повернення позовної заяви та стягнення штрафу в порядку процесуального примусу.

Згідно з частиною другою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

У пункті 3 частини першої статті 294 КАС України зазначена ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви позивачеві (заявникові).

Отже, ухвала суду першої інстанції від 13 січня 2025 року, переглянута постановою суду апеляційної інстанції від 03 квітня 2025 року в частині повернення позовної заяви позивачеві може бути оскаржена в касаційному порядку.

В частині стягнення штрафу в порядку процесуального примусу (пункт 24 частини першої статті 294 КАС України) ухвала суду першої інстанції від 13 січня 2025 року, переглянута постановою суду апеляційної інстанції від 03 квітня 2025 року, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Згідно з абзацом другим частини четвертої статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом абзацу 3 пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Постановляючи оскаржувану ухвалу про повернення позовної заяви від 13 січня 2025 року, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції у постанові від 03 квітня 2025 року виходив з того, що з 29 вересня 2022 року повноваження Новоайдарської селищної ради припинені відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», а їх виконання покладено на Новоайдарську селищну військову адміністрацію Щастинського району Луганської області.

Саме військова адміністрація є розпорядником публічної інформації, правонаступником органу місцевого самоврядування в частині здійснення публічно-владних функцій. Формальне збереження селищної ради як юридичної особи не надає їй статусу розпорядника публічної інформації у розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Ці обставини неодноразово встановлювалися Луганським окружним адміністративним судом у справах за участю ОСОБА_1 , зокрема у рішеннях від 11 жовтня 2023 року у справі № 360/914/23, від 12 жовтня 2023 року у справі № 360/811/23, від 12 жовтня 2023 року у справі № 360/823/23 та від 15 листопада 2023 року у справі № 360/1039/23, які залишені без змін Першим апеляційним адміністративним судом (в яких ОСОБА_1 виступав позивачем).

Незважаючи на достовірну обізнаність про припинення повноважень селищної ради та створення військової адміністрації, позивач звернувся із запитом на публічну інформацію у формі відкритих даних від 05 липня 2024 року вих. № 135 ГП-2/Є до органу, який не виконує публічних владних функцій з 2022 року, а після неотримання відповіді подав адміністративний позов.

При цьому 10 січня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області, тобто до належного суб`єкта владних повноважень, предметом якого визначив ідентичний тому, що і у цій справі, а саме відмову органу в наданні на письмовий запит позивача від 05 липня 2024 року вих. № 135 ГП-2/Є публічної інформації у формі відкритих даних, оформлена листом від 12 липня 2024 року № 1994 (справа № 360/50/25).

На підставі викладеного, з урахуванням очевидної обізнаності позивача з наведеними обставинами, суд першої інстанції, з позицією якого погодився апеляційний суд, кваліфікував дії позивача з подання позову до Новоайдарської селищної ради як зловживання процесуальними правами відповідно до підпункту 3 частини другої статті 45 КАС України - подання позову у спорі, що має очевидно штучний характер.

В касаційній скарзі позивач висловлює незгоду з висновками судів попередніх інстанцій, зазначаючи, що суди неправильно кваліфікували його позов як зловживання процесуальними правами, оскільки звернення до суду ним здійснено з метою реалізації права на доступ до інформації, а тому не може вважатися зловживанням. Крім того, зазначає, що Новоайдарська селищна рада не була ліквідована як юридична особа, а тому, на його думку, зобов`язана була надати запитувану інформацію.

Водночас аргументи скаржника про те, що цей позов подано з метою реалізації права на доступ до інформації не спростовують висновків судів про зловживання ним процесуальними правами.

Суд також звертає увагу скаржника, що формальне збереження статусу юридичної особи не є рівнозначним правоздатності органу здійснювати публічно-владні функції.

Окрім того, скаржник не навів обґрунтувань, які б свідчили, що запитувана інформація залишилася виключно у розпорядженні селищної ради, не передавалася або не підлягала передачі до військової адміністрації.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо, зокрема, суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

У частині другій цієї статті встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія зазначеної норми поширюється, зокрема, на оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, переглянуту судом апеляційної інстанції, про повернення позовної заяви позивачеві (заявникові).

Таким чином, оскаржувані судові рішення є вмотивованими і такими, що ґрунтується на законі, зокрема положеннях підпункту 3 частини другої, частини третьої статті 45 КАС України. Правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Зазначені в касаційній скарзі міркування та судження не викликають сумніву у правильності висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Крім того, суд враховує, що відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року у цій справі.

Керуючись статтею 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року у справі № 360/42/25 за позовом ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної ради про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Г. Загороднюк

Л.О. Єресько

В.М. Соколов,

Судді Верховного Суду