Справа № 392/598/25
Суддя: Бадердінова А. В.
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 392/598/25
Провадження № 2-а/392/24/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Бадердінової А.В., секретар судових засідань Покуц І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мала Виска, за правилами спрощеного позовного провадження, справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору інспектор ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області Панфілов Артем Вікторович про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Маловисківського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору інспектор ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області Панфілов А.В., в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4295891, винесеної 18.03.2025 року інспектором ВП №1(м. Мала Виска) Новоукраїнського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області лейтенантом поліції Панфіловим А.В.: «18.03.2025 року о 11:06:42, дорога М30 Е50, водій керуючи ТЗ RENAULT днз НОМЕР_1 здійснив проїзд через залізничний переїзд не виконавши вимогу дорожнього знаку 2.2 Проїзд без зупинки заборонено чим порушив п. 20.2 ПДР Порушення правил руху через залізничний переїзд.». Інспектор прийняв по справі рішення про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 123 КУпАП та постановив застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Із вказаною постановою він не згоден, оскільки на залізничному переїзді, виконуючи вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», виконав повну зупинку транспортного засобу та переконавшись у безпечності руху, відсутності поїзда, що наближається, вимкнених заборонених сигналів світлової та звукової сигналізації, продовжив рух через залізничний переїзд. Відразу після перетину залізничного переїзду, побачив прихований під залізничною колією патрульний автомобіль, на якому ввімкнулись проблискові маячки синього та червоного кольору. Відповідно п. 3.2 ПДР України, виконав зупинку транспортного засобу біля правого краю проїзної частини. Патрульний автомобіль також зупинився, після чого до нього підійшли працівники поліції та повідомили, що при перетині залізничного переїзду, позивач нібито не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». В свою чергу повідомив працівникам поліції, що жодних правил не порушував, проїзд через залізничний переїзд виконав з дотриманням ПДР України. На питання, щодо наявності будь-яких фактичних даних інкримінованого йому правопорушення, інспектор ОСОБА_2 відповів, що є відеозапис, який підтверджує даний факт. Через деякий час ОСОБА_2 повернувся зі своїм особистим телефоном, на якому був відеозапис з фіксацією проїзду залізничного переїзду його транспортним засобом. Яким пристроєм був здійснений запис даного відео та яким чином даний відеозапис опинився на особистому телефоні інспектора Яриша В.В. не відомо. Переглянувши даний відеозапис, стало зрозумілим, що враховуючи рельєф місцевості та позицію патрульного автомобіля, з якого велась відеофіксація, фізично не можливо було зафіксувати момент зупинки транспортного засобу на вимогу знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». Виходячи з цього, звинувачення інспектора ґрунтувались лише на припущеннях а не конкретних обставинах. Після перегляду відеозапису інспектором Панфіловим А. В. було винесено постанову, якою його притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 123 КУпАП. Пояснення та заперечення водія стосовно суті інкримінованого адміністративного правопорушення не були взяті до уваги інспектором. Більш того, для всебічного та повного дослідження всіх обставин справи інспектором навіть не було допитано свідка, який їхав з ним в автомобілі. Отримавши копію постанови, він помітив що в п.7 зазначено додатки до постанови запис з бодікамери інспектора. Однак відеозапис, з яким його знайомив інспектор Яриш В.В. в додатках до постанови не зазначений, що в свою чергу викликає сумніви щодо належності та допустимості таких доказів. В зв`язку з чим, вважає дії працівника поліції неправомірними, а складену ним постанову незаконною та необґрунтованою, винесеною із грубими порушеннями його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, ґрунтується на не повному та не об`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт його неправомірних дій, а тому підлягає скасуванню. На підставі чого просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 26.03.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та залучено до участі у справі, як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору інспектора ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області Панфілова Артема Вікторовича.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Дейкун І.О., яка діє на підставі довіреності від 25.11.2024 року на адресу суду надіслала відзив, зареєстрований судом 03.04.2025 року за вх. № 3422, в якому вказує, що в діях поліцейського щодо винесення постанови відносно позивача порушень не було, оскаржувана постанова відповідає всім вимогам закону та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015. Вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності поліцейський оцінив всі обставини справи установлюючи під час розгляду справи, докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, стягнення застосовано без порушень, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративні правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, а тому просила відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача Дейкун І.О. в судове засідання подала заяву про розгляд справи у відсутність представника ГУНП в Кіровоградській області, в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 просила відмовити.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору інспектор ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області Панфілов А.В. в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суд не повідомив.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти, обставини та правовідносини.

Судом встановлено, що 18.03.2025 року інспектором ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, Панфіловим А.В. винесено постанову серії ЕНА №4295891 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 123 КУпАП. Даною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., у разі несплати протягом 15 днів, подвійний розмір штрафу - 680 грн. Крім того, у постанові зазначено, що правопорушення зафіксовано на нагрудну бодікамеру поліцейського 3 (а.с 6).

Позивач ОСОБА_1 оскаржує правомірність винесеної інспектором ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області Панфіловим А.В., як суб`єктом владних повноважень рішення у формі постанови серії ЕНА № 4295891 від 18.03.2025 року, мотивуючи позов тим, що інспектором не здобуто будь - яких доказів на підтвердження вчинення ним інкримінованого правопорушення.

Вирішуючи даний позов ОСОБА_1 суд застосує такі норми права.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, конкретні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію», Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 20.2. Правил дорожнього руху України під`їжджаючи до переїзду, а також починаючи рух після зупинки перед ним, водій зобов`язаний керуватися вказівками і сигналами чергового по переїзду, положенням шлагбаума, світловою та звуковою сигналізацією, дорожніми знаками і дорожньою розміткою, а також переконатися в тому, що не наближається поїзд (локомотив, дрезина).

Згідно ч.1 ст.123 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення правил дорожнього руху через залізничний періїзд.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб та забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 19.02.2020 у справі № 496/4315/16-а, обов`язковому доказуванню під час розгляду справ про адміністративні правопорушення підлягають лише факти вчинення або невчинення певною особою адміністративного правопорушення, які в свою чергу, підтверджуються відеозйомкою фіксації події адміністративного правопорушення.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на положення ч.2 ст.77 КАС України та предмет спору у цій справі, доведення вчинення особою адміністративного правопорушення належними та допустимими доказами законодавством покладено на суб`єкта владних повноважень, про що також наголошено в постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №177/525/17.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 08 лютого 2018 року в справі №760/3696/16-а, від 18 липня 2019 року в справі №216/5226/16-а, від 17 березня 2020 року в справі № 482/83/17.

Позивач звертаючись до суду з зазначеним позовом та вказуючи на безпідставність винесеної відносно нього постанови у справі про адміністративне правопорушення, як на обґрунтування позовних вимог зазначив про відсутність належних та допустимих доказів, які б підтвердили факт неправомірних дій та відповідно вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.123 КУпАП, при цьому, судом відзначається, що зазначені твердження позивача не спростовані ні відповідачем, ні третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача інспектором Панфіловим А.В., який виніс постанову відносно позивача за наслідками розгляду на місці зупинки транспортного засобу у справі про адміністративне правопорушення, шляхом надання суду належних та допустимих доказів.

При цьому, судом відзначається, що саме по собі описання адміністративного правопорушення в постанові не може бути належним доказом вчинення позивачем такого порушення, оскільки така постанова за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна правова позиція підтримана постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Суд зауважує, що лише встановлений факт вчинення особою правопорушення, який зафіксований належними та допустимими доказами, та за умови дотримання процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, може свідчити про правомірність та обґрунтованість рішень суб`єктів владних повноважень у справах про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕНА № 4295891 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18.03.2025 року, винесена суб`єктом владних повноважень третьою особою на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору інспектором ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області Панфіловим А.В., не містить достатніх та беззаперечних доказів, таких як, відеозйомка фіксації події адміністративного правопорушення, які б надавали підстави стверджувати, що позивач ОСОБА_1 здійснив проїзд через залізничний переїзд не виконавши вимоги дорожнього знаку 2.2 «проїзд без зупинки заборонено» та як наслідок, вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст.123 КУпАП.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що службовою особою відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не проведено всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема, на підставі належних доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст.123 КУпАП, у зв`язку з чим позовна заява ОСОБА_3 підлягає задоволенню, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4295891 від 18.03.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі підлягає скасуванню, провадження у справі про адміністративне правопорушення, - підлягає закриттю.

Згідно з ч. 1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 5 статті 139 КАС України встановлено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням зазначених процесуальних норм судовий збір підлягає стягненню розмірі 605,60 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.121,126 КУпАП, ст. ст.6, 8, 9, 72, 77, 139, 242, 243 - 246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову серії ЕНА №4295891 від 18.03.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.123 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. - скасувати, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: Головну управління Національної поліції в Кіровоградській області, місцезнаходження: вул. Віктора Чміленка, 41, м. Кропивницький, ;

- третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору інспектор ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області Панфілов Артем Вікторович, місцезнаходження: вул. Центральна, 71, м. Мала Виска, Новоукраїнського району, Кіровоградської області.

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова