Справа № 280/2897/25
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО НАДАННЯ СТРОКУ ДЛЯ УСУНЕННЯ НЕДОЛІКІВ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

22 травня 2025 року Справа № 280/2897/25
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Прудивус О.В., перевіривши матеріали адміністративного позову

за позовною заявою: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, 69005, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 158-Б)

про: визнання протиправною бездіяльності суб`єктів владних повноважень та зобов`язання суб`єктів владних повноважень вчинити певні дії,

та виконання вимог ст.ст.160-161 КАС України,

ВСТАНОВИВ:

16.04.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії позивачу шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії позивача, на коефіцієнти у розмірі 1,197, у розмірі 1,0796, у розмірі 1,115 для забезпечення індексації пенсії;

зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії позивача у відповідності до ч. 2 ст. 42 Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії позивача, в розмірі 10846,37 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023 відповідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,115 з 01.03.2025 відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01.03.2023;

вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Позовна заява підписана представником позивача адвокатом Хомичем І. О., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1417000 від 21.03.2024.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 21.04.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження).

30.04.2025 судом отримано відзив на позовну заяву (вх. № 21463 від 30.04.2025), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» закріплює механізм індексації пенсій, але конкретні показники, розмір і порядок індексації визначає Кабінет Міністрів України. Позивач отримує один і той же вид пенсії з моменту її призначення, яку наразі продовжує отримувати. Пенсія позивачу призначена з 2022 року і для обчислення її розміру був застосований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за попередні три роки (2019-2021 роки), який становив 10 846,37 грн., що є більшим за показник середньої заробітної плати, визначений відповідно до п. 5 Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», збільшений на коефіцієнт 1,197 (в 2023 році), на коефіцієнт 1,0796 (в 2024 році) та на коефіцієнт 1,115 (в 2025 році). Також відповідач у відзиві зазначив, що Постанова Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році», Постанова Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», Постанова Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», Постанова Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» є чинними і у встановлений законодавством спосіб протиправними не визнавались, а тому відповідач зобов`язаний був їх застосувати.

Крім того, відповідачем у відзиві на позовну заяву здійснено посилання на правову позицію Третього апеляційного адміністративного суду у постановах від 01.10.2024 у справі № 280/3812/24, від 03.10.2024 у справі № 280/4416/24. Отже, відповідач, на його думку, не вчиняв протиправних дій та не порушував право позивача на належне пенсійне забезпечення, а відтак підстави для задоволення позовних вимог повністю відсутні. З огляду на викладені вище обставини, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши зміст позовної заяви та відзиву на позовну заяву, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зокрема, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 30.04.2025 у справі № 440/9779/24:

визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796;

зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести здійснити з 15 лютого 2024 року індексацію пенсії ОСОБА_1 з урахуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,197 та 1,0796, у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії з 15 лютого 2024 року;

позовні вимоги в частині періоду з 01.03.2023 по 14.02.2024 (включно) залишив без розгляду.

Залишаючи без розгляду позовні вимоги в частині періоду з 01.03.2023 по 14.02.2024 (включно), Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зауважив, що право на індексацію пенсії не є абсолютним і його захист може бути обмеженим строком звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, встановленим процесуальним законом.

Це, насамперед, зумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, оскільки реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

Так, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого КАС України або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані ст. 123 КАС України, відповідно до ч. 3 якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Також Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 30.04.2025 у справі № 440/9779/24 застосував висновки Великої Палати Верховного Суду, сформульовані у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а, згідно з якими норми, зокрема, ст. 46 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії) підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Крім того, за позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від неї самої, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, не дотримуючись порядку, позбавив себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду. Нереалізація цього права зумовлена її власною пасивною поведінкою. (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 127001041).

Аналогічний приклад процесуального правозастосування міститься також у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, зокрема у постановах від 25.02.2025 у справі № 160/2250/24 (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 125447060), від 18.03.2025 у справі № 560/6257/24 (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 125967410), від 17.04.2025 у справі № 620/8092/24 (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 126693394).

Екстраполюючи правові висновки Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладені у постанові від 30.04.2025 у справі № 440/9779/24, на спірні правовідносини у даній справі, суд вважає за необхідне зазначити, що у досліджуваному публічно-правовому спорі позивач звернувся до суду 16.04.2025, тобто із пропуском шестимісячного строку, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України.

З огляду на викладені обставини, позивачу необхідно обґрунтувати поважність причин пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою в частині позовних вимог у період з 01.03.2023 по 15.10.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

Згідно з ч. 4 ст. 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За приписами ч. 13 ст. 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 160, 161 КАС України, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Таким чином, суддя дійшов висновку, що позивачу необхідно надати строк для усунення недоліків позовної заяви, виявлених після відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 123, 171, 243, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

2. ОСОБА_1 у строк, встановлений судом для усунення недоліків позовної заяви, необхідно: 1) надати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду; 2) обґрунтувати поважність причин пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою в частині позовних вимог у період з 01.03.2023 по 15.10.2024.

3. Роз`яснити, що згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, якщо у встановлений судом строк, позивач не усуне недоліки позовної заяви, її буде повернуто позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

4. Копію цієї ухвали надіслати ОСОБА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.В. Прудивус