Справа № 640/19770/20
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2025-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 травня 2025 року справа № 640/19770/20

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Григоров Д.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-фінансова компанія ПАРТНЕР ЛТД" (бульв. Лесі Українки, буд. 26,м. Київ,01133, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, буд. 33/19,м. Київ,04116, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішенння, визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-фінансова компанія ПАРТНЕР ЛТД" звернулося до суду з позовом, в якому просило :

- визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби у м. Києві щодо прийняття податкових повідомлень-рішень №007070504 від 03.03.2020р.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №007070504 від 03.03.2020р. видане ГУ ДПС у м. Києві на підставі акта перевірки №109/26-15-05-04-04/40107910 від 29 січня 2020р. про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Будівельно-фінансова компанія ПАРТНЕР ЛТД".

В обгрунтування позову було зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є незаконним та не обгрунтованим.

Позивач, зокрема, вказував, що у контролюючого органу були відсутні передбачені законодавством України підстави для проведення документальної позапланової виїзної перевірки, за наслідками якої було ухвалено спірне податкове повідомлення-рішення, а також зазначав, що ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПАРТНЕР ЛТД» було виконано всі необхідні умови, передбачені Податковим кодексом України, які надають йому правові підстави для відображення сум у бухгалтерському та податковому обліку. Таким чином, в діях позивача не має порушень Податкового кодексу України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.09.2020 р. відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2025р. справу прийнято до розгляду суддею Григоровим Д.В.

Ухвалою суду від 14.04.2025р. здійснено заміну відповідача - Головне управління ДПС у м. Києві () на його правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві () .

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДПС у м. Києві відповідно з посиланням на п.п. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, п. 73.3 ст. 73 Податкового Кодексу України було направлено на адресу ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПАРТНЕР ЛТД» письмовий запит від 28.11.2018 № 112122/10/26-15-14-04-05-12, про надання пояснень та їх документальних підтверджень.

Позивачем було надано відповідь від 10.01.2019 № 10/01-19 (вх. ГУ ДПС у м. Києві від 14.01.2019 № 7629/10) та документи по взаємовідносинах з ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» (код 41163865) за період з 01.04.2018р. по 30.06.2018р.

Між тим, контролюючим органом, з посиланням на підпункт 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України було видано наказ Головного управління ДПС у м. Києві від 16.01.2020 № 410 та на його підставі проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ТОВ «БУДІВЕЛЬНО - ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПАРТНЕР ЛТД (код 40107910) при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ «СПЕЦ АЛЬЯНС ГРУП» (код 41163865) за квітень, травень, червень 2018 року показників декларацій з податку на додану вартість.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт від 29.01.2020р. №109/26-15-05-04-04/40107910 (далі - акт), згідно висновків якого встановлено наступні порушення :

п.44.1 ст.44, п. 198.1, п. 198.3, п. 198,6 ст,198. п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету за квітень, травень, червень 2018 року на суму 648 416 грн., в т.ч. по періодах: за квітень 2018 року у сумі 103 304 гри., за травень 2018 року у сумі 215 574 грн., за червень 2018 року у сумі 329 538 гривень.

За наслідками розгляду акту перевірки ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.03.2020р. № про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість на суму 972624 грн., за основним платежем - 648 416 грн., за штрафними санкціями 324 208 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, контролюючий орган виходив з того, що перевіркою повноти визначення податкового кредиту ТОВ «БУДІВЕЛЬНО- ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПАРТНЕР ЛТД» по операціях з ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» (код 41163865) за квітень-червень 2018 року встановлено завищення податкового кредиту на суму 648 416 грн., в т.ч. по періодах: за квітень 2018 року у сумі 103 304 грн., за травень 2018 року у сумі 215 574 грн., за червень 2018 року у сумі 329 538 грн. оскільки ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПАРТНЕР ЛТД» документально оформлювало придбання у ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» послуги, а саме: комплекс підрядних, будівельно- монтажних робіт з улаштування цементно-піщаних стяжок об`єктів м. Києва.

При цьому контролюючий орган вважав, що з боку ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПАРТНЕР ЛТД» встановлено декларування операцій по ланцюгу взаємовідносин за відсутністю факту їх реального здійснення, оскільки відсутнє джерело походження (введення в обіг при первинному продажі від контрагента ТОВ «СПЕЦ-АЛБЯНС ГРУП» ідентифікованих послуг, на які ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПАРТНЕР ЛТД» від контрагента ТОВ «СПЕЦ-АЛБЯНС ГРУП» декларувало податковий кредит, та які вплинули на задекларовані ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПАРТНЕР ЛТД» показники звітності з податку на додану вартість за перевіряємий період.

Зокрема, відповідач висновував, що у ТОВ «СПЕЦ-АЛБЯНС ГРУП» протягом періоду діяльності відсутня витратна частина на оренду офісних та складських приміщень, оплату комунальних послуг, оплату послуг телефонного зв`язку, оплату послуг за користування в мережі Інтернет, оплату логістичних послуг, прибирання та інші витрати, необхідні для ведення фінансово-господарської діяльності підприємства, характерні для реального сектору економіки. У ТОВ «СПЕЦ-АЛБЯНС ГРУП» відсутні транспортні засоби, складські приміщення, що необхідні для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства, та інших основних фондів, в тому числі орендованих. Також, на товаристві відсутні трудові ресурси для здійснення господарської діяльності в задекларованих обсягах у квітні, травні, червні 2018 року, що свідчить про формування схемного кредиту для третіх осіб.

Крім того, Головним управлінням ДФС у м. Києві від СУФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДПС у м. Києві отримано протокол допиту гр. ОСОБА_1 про непричетність до створення та ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «С`ПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» (код 41163865).

Вирішуючи спір, суд зауважує, що підпунктом 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в редакції, чинній на момент призначення та проведення документальної перевірки, встановлено право контролюючих органів проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За змістом норм п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Зокрема, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Згідно з п. 79.1 ст. 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

За змістом пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Відповідно до п. 78.4 ст. 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Аналізуючи зміст норм пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України, суд дійшов висновку, що Кодексом визначені певні обставини (юридичні факти), з настанням яких законодавець пов`язує подальшу реалізацію контролюючим органом свого права на проведення документальної позапланової перевірки. А саме такою обставиною є ненадання або надання не у повному обсязі платником пояснень та документальних підтверджень протягом п`ятнадцяти календарних днів на письмовий запит податкового органу.

Отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано ст. 73 ПК України та постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом» (далі - Порядок №1245). Зокрема, чітко визначено перелік підстав для направлення суб`єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.

Так, відповідно до п.73.3 ст. 73 ПК України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

За змістом п. 10 Порядку № 1245 встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

При цьому, у разі, коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому пункту 73.3 статті 73 Кодексу, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

У постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18 судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду сформувала правовий висновок про те, що оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Таким чином, у будь - якому випадку, першочерговим критерієм, за яким оцінюються акти контролюючого органу, є порушення адміністративних процедур, покликаних забезпечувати платникам податків реалізацію й захист їх прав.

Такий самий висновок відтворено і в Постанові Верховного Суду від 22.11.2022р. у справі № 640/5640/19.

Суд бере до уваги, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.03.2021р. у справі № 640/5697/20, що набрало законної сили, задоволено частково адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-фінансова компанія Партнер ЛТД» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним рішення, визнання протиправними дій задовольнити частково: визнано протиправним наказ Головного управління ДПС у м. Києві від 16.01.2020 №410 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Будівельно-фінансова компанія Партнер ЛТД» (код 40107910)», визнано протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-фінансова компанія Партнер ЛТД» на підставі зазначеного наказу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження у зазначеній справі. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-фінансова компанія Партнер ЛТД" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Суд бере до уваги при вирішенні справи зазначене рішення та ураховує, що оскаржуване в цій справі податкове повідомлення-рішення було прийнято на підставі акту від 29.01.2020р. №109/26-15-05-04-04/40107910, а перевірку призначено згідно наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 16.01.2020 № 410

Суд підкреслює, що завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно, у випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду, адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, у будь-якому випадку, першочерговим критерієм, за яким оцінюються акти контролюючого органу, є порушення адміністративних процедур, покликаних забезпечувати платникам податків реалізацію й захист їх прав.

Тобто, обставини щодо дотримання контролюючим органом процедури призначення та проведення перевірки підлягають першочерговому дослідженню та встановленню.

Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення, вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій прийняті за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягають скасуванню.

Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення.

Тобто, у разі визнання перевірки незаконною така перевірка відсутня як юридичний факт, що виключає наявність у податкового органу компетенції на прийняття податкового повідомлення-рішення.

У такому випадку висновки акту перевірки, визнаної протиправною, не повинні оцінюватися судом.

Податкові повідомлення-рішення, вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій прийняті за наслідками перевірки є протиправними та підлягають скасуванню в силу незаконності податкової перевірки та відсутності правових наслідків такої.

Такі висновки обґрунтовані сталою та послідовною практикою Верховного Суду у постановах від 15.01.2020 у справі №820/609/18, від 29.10.2020 у справі №520/11034/18, від 24.12.2020 у справі №320/6463/18, від 09.02.2021 у справі №804/3329/15, від 21.01.2021 у справі №821/845/18, від 17.01.2022 у справі №826/2583/18, від 04.05.2022 у справі №1.380.2019.002258, від 18.05.2022 у справі №240/3290/21.

Також, суд зазначає, що відповідно до доктрини з умовною назвою «плоди отруйного дерева», сформульованої Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з цих джерел, будуть такими ж. Докази, отримані з порушенням встановленого порядку, призводять до несправедливості процесу в цілому, незалежно від їх доказової сили. У рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» Європейський суд з прав людини застосував різновид цієї доктрини та вказав, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших.

Таким чином, за умови визнання судом незаконності наказу на проведення перевірки та дій з її проведення, оскаржуване в цій справі податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками такої перевірки не можна вважати законним та обгрунтованим.

З врахуванням викладеного позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення №007070504 від 03.03.2020р. видане ГУ ДПС у м. Києві на підставі акту перевірки №109/26-15-05-04-04/40107910 від 29 січня 2020р. про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Будівельно-фінансова компанія ПАРТНЕР ЛТД" є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Державної податкової служби у м. Києві щодо прийняття податкового повідомлення -рішення №007070504 від 03.03.2020р., суд зазначає, що позовна заява не конкретизувала зміст та суть дій, які незаконно вчинив, на думку позивача, контролюючий орган при прийнятті оскаржуваного рішення. На переконання суду ці дії є відмінними за змістом від дій з приводу безпосереднього проведення податкової перевірки, та полягають, зокрема, в оформленні податкового повідомлення-рішення, його надісланні платнику податків.

Судом в ході розгляду справи не встановлено порушень в цій частині з боку контролюючого органу. При цьому, дії, які стосувались безпосередньо проведення податкової перевірки вже визнано в судовому порядку незаконними.

З урахуванням наведених міркувань суд вважає зазначені позовні вимоги необгрунтованими і не вбачає підстав для їх задоволення.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи сторін отримали достатню оцінку. Інші доводи висновків суду не спростовують.

З врахуванням викладеного позовні вимоги слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись статтями 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №007070504 від 03.03.2020р. видане ГУ ДПС у м. Києві на підставі акту перевірки №109/26-15-05-04-04/40107910 від 29 січня 2020р. про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Будівельно-фінансова компанія ПАРТНЕР ЛТД".

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-фінансова компанія ПАРТНЕР ЛТД" () судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 7294,60 грн. (сім тисяч двісті дев`яносто чотири гривні ) 60 коп. Решту витрат залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.В. Григоров