Справа № 200/6615/24
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

22 травня 2025 року справа №200/6615/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року у справі № 200/6615/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 31.12.2020, грошової допомоги для оздоровлення за 2020 рік, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року; грошового забезпечення за період з 01.01.2021 по 31.12.2021, грошової допомоги для оздоровлення за 2021 рік, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року; грошового забезпечення за період з 01.01.2022 по 31.12.2022, грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року; грошового забезпечення за період з 01.01.2023 по 19.05.2023, грошової допомоги для оздоровлення за 2023 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року, грошової допомоги для оздоровлення за 2020 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року (2102 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт; грошового забезпечення за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року, грошової допомоги для оздоровлення за 2021 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року (2270 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт; грошового забезпечення за період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року (2481 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт; грошового забезпечення за період з 01 січня 2023 року по 19 травня 2023 року (включно), грошової допомоги для оздоровлення за 2023 рік, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року (2684 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідачем порушується питання пропуску позивачем строку звернення до суду.

Предметом позову є перерахунок грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 20.05.2023.

Згідно ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (зі змінами, внесеними Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин від 1 липня 2022 року № 2352-IX, який набрав чинності 19.07.2022).

До 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

Отже, за період до 19.07.2022 позивачем строк звернення до суду не пропущений.

Такий висновок міститься в численних постановах Верховного Суду, зокрема, в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 21 березня 2025 року в справі № 460/21394/23.

Враховуючи те, що позивач звернувся із заявою про вирішення трудового спору щодо виплати сум грошового забезпечення після звільнення (03.10.2023), строк звернення до суду обмежений трьома місяцями з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

З адміністративним позовом позивач звернувся до суду 23.09.2024, тобто з пропуском тримісячного строку, встановленого ст. 233 КЗпП України, щодо позовних вимог з 20.07.2022 по 20.05.2023.

Разом з цим, позивачем до суду подана заява про визнання поважними причини пропуску строку звернення.

В заяві про поновлення строку звернення до суду з цим позовом зазначено, що Позивачем не було одержано ним письмового повідомлення, який розмір прожиткового мінімуму був застосований при розрахунку грошового забезпечення заявника, а також грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань /інших щомісячних основних та додаткових видів/ з 29 січня 2020 р. по 20 травня 2023 р., інформації про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 за останньою займаною посадою заявника, з обов`язковим зазначенням процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії та розміру %, інформацію щодо тарифного розряду, згідно з яким розраховується посадовий оклад заявника з 29.01.2020 по 20.05.2023. Позивач не мав підстав для сумнівів у добросовісності Відповідача при здійсненні розрахунку грошового забезпечення. Лише після отримання відповіді на адвокатський запит Позивачу фактично стало відомо про порушення свого права.

27 вересня 2024 року окружним судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Поновлено строк звернення до суду.

В цій ухвалі місцевий суд обмежився таким мотивуванням: «суд враховує повідомлені позивачем обставини, суд вважає за можливе визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити строк звернення».

З цього приводу колегія суддів вважає слушними доводи відповідача про те, що Позивач проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 та був виключений зі списків особового складу Відділу 03.10.2023.

05.10.2023 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на вимогу Позивача, останньому було надано довідку за вих.№ 12698/ФЕС про розміри грошового забезпечення (представником позивача зазначену довідку долучено до позовної заяви).

Отже, вже в жовтні 2023 року Позивачу було відомо про нарахування зональним відділом відповідних сум грошового забезпечення.

Крім того, останній займав посаду заступника начальника штабу - начальника відділення персоналу ІНФОРМАЦІЯ_1 , в обов`язки якого, між іншим, входила підготовка проєктів наказів відносно особового складу зонального відділу щодо встановлення посадових окладів, окладів за військовим званням та тарифного розряду станом на 01 січня календарного року, а отже, Позивач був обізнаний щодо порядку нарахування відповідних сум грошового забезпечення військовослужбовцям зонального відділу.

Проте, останній звернувся до суду лише 23.09.2024, навіть не зважаючи на те, що відповідь ІНФОРМАЦІЯ_1 на звернення представника позивача було надано 17.05.2024 (з моменту отримання відповіді та зверненням до суду пройшло більше ніж 3 місяці).

Відтак, колегія суддів встановила, що позивачем пропущений строк звернення з позовними вимогами за період з 20.07.2022 по 20.05.2023.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Статтею 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

За правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 27.05.2021 у справі № 140/3708/19, системний аналіз положень ст. 123 КАС України дає підстави для висновку, що звернення до адміністративного суду з позовом після закінчення строків, установлених законом, не має безумовним наслідком повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Так, ст. 123 КАС України передбачено, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача є надання можливості останньому скористатись можливістю подати заяву про поновлення пропущеного строку в разі її неподання, або ж вказати інші причини поважності пропущеного строку, аніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними.

Отже, вказані правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі (ч. 3 та 4 ст. 123 КАС України).

Аналогічні правила КАС України встановлено і при вирішення питання щодо прийнятності апеляційних та касаційних скарг.

На неможливість залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду без надання позивачеві можливості заявити клопотання про поновлення такого строку Верховний Суд указував у постановах від 11.02.2021 у справі № 140/2046/19, від 10.06. 2020 у справі № 620/1715/19, від 23.09.2020 у справі № 640/5645/19, від 03.12.2020 у справі № 817/660/18, від 17.03.2021 у справі № 160/3092/20, від 18.03.2021 у справі № 640/23204/19, від 20.04.2021 у справі № 640/17351/19, від 27.02.2021 у справі № 140/3708/19.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що з метою дотримання прав та гарантій позивача на всебічний та об`єктивний розгляд адміністративної справи, необхідно запропонувати останньому ВКАЗАТИ ІНШІ ПІДСТАВИ для поновлення строку та надати докази на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами за період з 20.07.2022 по 20.05.2023.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.80, 122, 123, 237, 292, 309, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду.

Запропонувати ОСОБА_1 та представнику позивача Єрьоміній Вікторії Анатоліївні надати суду заяву поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших поважних причин та докази на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Заяву та докази надати до Першого апеляційного адміністративного суду в електронному вигляді на електронну пошту суду (), або через особистий кабінет в системі «Електронний суд», або за адресою: 49005, м. Дніпро, вул. Левка Лук`яненка, буд. 23, до 13 червня 2025 року включно.

Повне судове рішення - 22 травня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання колегією суддів та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук