Справа № 600/76/24-а
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 травня 2025 року

м. Київ

справа №600/76/24-а

адміністративне провадження № К/990/19243/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Желєзного І.В., Мацедонської В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року у справі №600/76/24-а за позовом керівника Вижницької окружної прокуратури Мельничука Олександра Івановича, в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Карпатського округу до Вижницької міської ради про визнання протиправним рішення, визнання протиправною бездіяльність та встановлення відсутності повноважень,

У С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року керівник Вижницької окружної прокуратури Мельничук Олександр Іванович звернувся до суду в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Карпатського округу з позовом до Вижницької міської ради, у якому просив:

- визнати протиправним рішення 27 ceciї VІII скликання Вижницької міської ради №62/4-27/23 від 22 березня 2023 року «Про розгляд заяв громадян, клопотань установ та організацій»;

- визнати діяльність Вижницької міської ради щодо прийняття рішення 27 ceciї VІII скликання Вижницької міської ради №62/4-27/23 від 22 березня 2023 року «Про розгляд заяв громадян, клопотань установ та організацій» протиправним;

- встановити відсутність повноважень Вижницької міської ради на прийняття рішення 27 ceciї VІII скликання Вижницької міської ради №62/4-27/23 від 22 березня 2023 року «Про розгляд заяв громадян, клопотань установ та організацій».

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2025 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

06 травня 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року у справі № 600/76/24-а. Заявник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов.

На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України від 30 вересня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» гарантовано право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, як виняток, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами «а» - «г» цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.

Як вбачається з рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року, зазначену справу судом розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, а відтак вона може бути оскаржена до Верховного Суду лише за наявності обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Суд звертає увагу заявника, що пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України містить перелік виключних випадків, які допускають можливість касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у справах незначної складності та/або таких, які розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Посилання на кожен з підпунктів пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України повинно бути належним чином обґрунтовано.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності або розглянутих в порядку спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Так, оскаржуючи судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, заявник зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених у підпунктах «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Зокрема, прокуратура стверджує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, справа становить значний суспільний інтерес.

Верховний Суд зазначає, що питання права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, можуть охоплювати правові явища, що є найбільш суттєвими для такої практики та формування її однаковості. До таких явищ можна віднести систематичне порушення державою норм матеріального та процесуального права, які зачіпають інтереси великого кола осіб, що супроводжуються чималою кількістю оскарження таких рішень у подібних справах, тощо.

Проте, заявником не надано будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин та не обґрунтовано в чому полягає фундаментальне значення саме цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Також Верховний Суд звертає увагу скаржника, що вжите законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення, як от визначення і зміни конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України тощо.

Касаційна скарга не містить доводів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи й вказували на те, що предмет даного спору стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства в контексті наведених вище критеріїв.

Інші, наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Крім того, заявником не наведено підстав касаційного оскарження судових рішень, визначених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 КАС України, з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

При цьому, Верховний Суд зазначає, що суд першої інстанції, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення виходив з необґрунтованості вимог позивача, відтак і відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Зокрема, суди попередніх інстанцій зазначили, що оскаржуваним рішенням 27 ceciї VІII скликання Вижницької міської ради №62/4-27/23 від 22 березня 2023 року «Про розгляд заяв громадян, клопотань установ та організацій» лише погоджено вибір земельної ділянки для одноразової вибірки гравійно-піщаної суміші місцевого значення для власних господарських і побутових потреб, глибиною розробки до 2 (двох) метрів, орієнтовною площею 0,60 га на території с. Чорногузи, вул. Сонячна, Вижницького району Чернівецької області, і таким рішенням не було надано дозволу на одноразову вибірку гравійно-піщаної суміші.

Тобто таке рішення не породжує жодних негативних наслідків, які б могли завдати шкоди природному середовищу, суспільним інтересам громадян та державі в цілому.

У зв`язку з чим, суди зазначили, що керівник Вижницької окружної прокуратури дійшов помилкового висновку про те, що рішення 27 ceciєю VІII скликання Вижницької міської ради №62/4-27/23 від 22 березня 2023 року «Про розгляд заяв громадян, клопотань установ та організацій» є рішенням про надання дозволу на одноразову вибірку гравійно-піщаної суміші місцевого значення для власних господарських і побутових потреб.

Суди, враховуючи положення частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», зауважили, що, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави».

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно та з посиланням на відповідні норми права, визначає, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 №3-рп/99).

Проте, з огляду на викладене, керівником Вижницької окружної прокуратури не обґрунтовано як саме оскаржуване рішення №62/4-27/23 від 22 березня 2023 року «Про розгляд заяв громадян, клопотань установ та організацій» порушує інтереси держави.

Крім того, суди зазначили, що рішенням 33 сесії VIII скликання Вижницької міської ради № 251-33/23 від 22 листопада 2023 року «Про одноразову вибірку корисних копалин місцевого значення для господарських і побутових потреб громади на території села Чорногузи» Вижницька міська рада вирішила враховуючи сезонність здійснення робіт по вибору корисних копалин та ремонтних, будівельних робіт, припинити здійснення вибору корисних копалин місцевого значення на території с. Чорногузи по вул. Сонячній Вижницького району Чернівецької області з 10 грудня 2023 року.

Отже, вибірка корисних копалин місцевого значення для господарських і побутових потреб громади на території села Чорногузи з 10 грудня 2023 року припинена, тобто до звернення до суду з даним позовом керівника окружної прокуратури (03 січня 2024 року).

Таким чином, фактичне припинення вибірки корисних копалин місцевого значення на території с. Чорногузи по вул. Сонячній Вижницького району Чернівецької області виключає наявність спірних відносин.

Водночас, суди попередніх інстанцій звернули увагу на те, що керівник Вижницької окружної прокуратури звернувся до суду з даним позовом вже після того, як вибірка корисних копалин місцевого значення на території с. Чорногузи по вул. Сонячній Вижницького району Чернівецької області була припинена рішенням 33 сесії VIII скликання Вижницької міської ради № 251-33/23 від 22 листопада 2023 року «Про одноразову вибірку корисних копалин місцевого значення для господарських і побутових потреб громади на території села Чорногузи».

Враховуючи викладене суди дійшли висновку, що вимога про визнання протиправним рішення органу місцевого самоврядування, яке не є рішенням про надання дозволу на одноразову вибірку гравійно-піщаної суміші місцевого значення для власних господарських і побутових потреб, є неефективним способом захисту інтересів держави.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є найвищим судом у системі судоустрою України, забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначений процесуальним законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року у справі № 600/76/24-а за позовом керівника Вижницької окружної прокуратури Мельничука Олександра Івановича, в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Карпатського округу до Вижницької міської ради про визнання протиправним рішення, визнання протиправною бездіяльність та встановлення відсутності повноважень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді М.В. Білак

І.В. Желєзний

В.Е. Мацедонська