Справа № 340/970/24
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2025-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2025 року м. Дніпросправа № 340/970/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Юрко І.В., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.04.2024 року в адміністративній справі №340/970/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними і скасування рішень й зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області , Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просила:

визнати протиправними і скасувати рішення від 19.01.2024 року та від 31.01.202 року, якими відмовлено у призначенні пенсії за віком.

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити пенсію, зарахувавши до страхового стажу період праці з 14 вересня 1964 року по 01 квітня 1996 року.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 19 січня 2024 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком за заявою від 12 січня 2024 року.

Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 31 січня 2024 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком за заявою від 25 січня 2024 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12 січня 2024 року, врахувавши правовий висновок суду.

Відмовлено у задоволені позову в іншій частині вимог.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач 1 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити. Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що до страхового стажу позивача не зараховано жодного періоду праці, так як трудову книжку оформили з порушеннями законодавства.

Позивач не надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач ОСОБА_1 (громадянка Туркменістану) народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 і проживає на території Кіровоградської області з 2009 року на законній підставі (а.с.9-10, 19, 36).

Посвідку на постійне проживання видано безстроково 17 липня 2009 року.

У посвідці зазначено таку адресу проживання з 30 липня 2009 року: АДРЕСА_1 (а.с.19).

Посвідка містить штамп органу місцевого самоврядування про анулювання місця реєстрації від 07 жовтня 2021 року (а.с.19).

Анулювання пов`язано з адміністративно-територіальної реформою.

25 січня 2024 року Петрівська територіальна громада Олександрійського району Кіровоградської області видала витяг з Реєстру територіальної громади, який містить відомості про реєстрацію місця проживання позивача з 30 липня 2009 року за адресом: АДРЕСА_1 (а.с.36).

З 2003 року до 01 липня 2022 року республіка Туркменістан виплачувала ОСОБА_1 пенсію.

20 грудня 2022 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про витребування з республіки Туркменістан пенсійної справи, так як не може відвідувати країну-громадянства і проходити верифікацію (а.с.52).

22 березня 2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області надіслало відповідне звернення до компетентного органу республіки Туркменістан (а.с.53 (на звороті)).

19 грудня 2023 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зі заявою про постановку на облік, додавши пенсійну справу республіки Туркменістан, яку надіслали родичі (а.с.54-77).

12 січня 2024 року позивач подала до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області заяву про призначення пенсії за віком (а.с.78-79).

Заяву передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

19 січня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області прийняло рішення про відмову у задоволені заяви (а.с.80).

Підстава до страхового стажу не зараховано жодного періоду праці, так як трудову книжку оформили з порушеннями законодавства.

25 січня 2024 року позивач повторно подала до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області заяву про призначення пенсії за віком (а.с.81).

Заяву передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

31 січня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняло рішення про відмову у задоволені заяви (а.с.32).

Підстава до страхового стажу не зараховано жодного періоду праці, так як трудову книжку оформили з порушеннями законодавства.

Недоліки оформлення трудової книжки, які встановили відповідачі 1, 2: запис про зміну прізвища не завірений відбитком мастичної печатки; титульна сторінка завірена відбитком печатки на іноземній мові (переклад відсутній).

Окрім того, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області встановило виправлення у свідоцтві про шлюб без внесення відповідних змін.

Вважаючи протиправними рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Так, позивачу - ОСОБА_1 призначено пенсію за віком у республіці Туркменістан по досягненню 55 років (2003 рік).

13 березня 1992 року набула чинності Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від тієї ж дати (далі Угода).

Приписами частини 1 Угоди встановлено, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Приписами частини 2 статті 6 Угоди передбачено, що для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Частинами 1-2 статті 7 Угоди визначено, що при переселенні пенсіонера в межах держав-учасниць Угоди виплата пенсії за попереднім місцем проживання припиняється, якщо пенсія того ж виду передбачена законодавством держави за новим місцем проживання пенсіонера.

Розмір пенсії переглядається відповідно до законодавства держави-учасниці Угоди за новим місцем проживання пенсіонера з дотриманням умов, передбачених пунктом 3 статті 6 цієї Угоди.

Приписами частини 2 статті 13 Угоди встановлено, що пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Угода припинила дію для України 19 червня 2023 року (а.с.99).

Позивач набула статусу пенсіонера у 2003 році і постійно проживає на території України з 2009 року на законній підставі, тому її пенсійні права, що виникли відповідно до положень Угоди, не втрачають сили у зв`язку з виходом України з Угоди.

Такий висновок поділяють відповідачі 1, 2.

Приписами частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

На день звернення зі заявою про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 виповнилось 75 років.

Страховий стаж здобула до 2003 року і визнається республікою Туркменістан.

Отже, набуде право на пенсію за віком, якщо страховий стаж більше 15 років.

Трудова книжка містить ряд записів про працю за період з 14 вересня 1964 року по 01 червня 2009 року (а.с.55-60).

Відповідачі 1, 2 не обчислювали страховий стаж, оскільки трудову книжку оформили з порушеннями законодавства.

Судом встановлено, що трудова книжка заведена 14 вересня 1965 року відносно ОСОБА_2 (а.с.17).

На титульній сторінці трудової книжки наявна відмітка про зміну прізвища на « ОСОБА_3 » у зв`язку з одруженням 13 серпня 1971 року.

Відмітка скріплена відбитком мастичної печатки працедавця (а.с.17).

Укладення шлюбу між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 доводиться відповідним свідоцтвом (а.с.76). ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_3 ».

У свідоцтві про укладення шлюбу помилково зазначили прізвище ОСОБА_5 , котре закреслили і вказали правильне як « ОСОБА_6 ».

Помилка доводиться тим, що дата і місце народження співпадають з такими ж даними паспорта громадянки Туркменістану ОСОБА_1 (а.с.9-10, 76).

Таким чином, відповідачі 1, 2 безпідставно не обчислили стаж згідно записів трудової книжки, що належить позивачу і складена без порушень.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність і скасування рішень відповідачів (порушення припису пункту 3 частини 2 статті 2 КАС України).

Захист порушеного права полягає у зобов`язанні повторно розглянути заяву про призначення пенсії з урахуванням правового висновку суду.

Разом з цим, приписами пункту 4.2 Порядку подання і оформлення документів для визначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок), який затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, встановлено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Порядком не визначено, що після скасування судом рішення про відмову в призначенні пенсії і зобов`язанні повторно розглянути заяву мають повторно застосовувати приписи пункту 4.2 цього ж нормативно-правового акту.

Тому, повторно розглянути заяву має той орган, якого вперше визначено на підставі приписів пункту 4.2 Порядку, відповідно таким органом є Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованих підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року в адміністративній справі №340/970/24 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року в адміністративній справі №340/970/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко