Справа № 640/35863/21
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом Судового експерта ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, про визнання протиправним та скасування рішення № 2 від 22.10.2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

Судовий експерт ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 22.10.2021 року № 2, яким вирішено притягнути Судового експерта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосувати до нього дисциплінарне стягнення у вигляді попередження.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва Погрібніченка І. М. 13 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 640/35863/21. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування адміністративного позову позивачем вказано, що рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 22.10.2021р. № 2 прийняте з перевищенням наданих повноважень, враховуючи те, що законами не визначено видів дисциплінарної відповідальності та підстав для притягнення експерта до такої відповідальності. Притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності на підставі Порядку № 301/5, затвердженого Міністерством юстиції України, є протиправним, оскільки суперечить Конституції України.

Законом України № 2825-IX від 13.12.2022 року, що набрав чинності 15.12.2022 року, ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Згідно з розділом II «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, дана справа передана на розгляд та вирішення Одеському окружному адміністративному суду, та за наслідками автоматизованого розподілі судових справ між суддями, справу передано на розгляд судді Харченко Ю. В.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 640/35863/21, та визначено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

До суду від відповідача Міністерства Юстиції України надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки згідно статті 14 Закону України «Про судову експертизу», якою встановлюється, що судовий експерт на підставах і в порядку, передбаченими законодавством, може бути притягнутий до юридичної відповідальності. Розгляд питань дисциплінарної відповідальності судового експерта включає з`ясування усіх обставин стверджуваного порушення, їх оцінку, визначення усіх елементів складу дисциплінарного правопорушення, притягнення до дисциплінарної відповідальності та обрання конкретного її виду та міри. Ці питання перебувають у виключній компетенції Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України. При цьому, оцінюючи обставини, Комісія має право на власний розсуд визначити вид і зміст рішення, яке приймається. Такі повноваження Комісії є дискреційними.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Позивач є судовим експертом (свідоцтво № 1129, видане на підстави рішення Центральної експертно-кваліфікаційна комісії Міністерства юстиції України № 7 від 26.06.2007 р.) та здійснює свою діяльність як експерт Науково-дослідної судово експертної установи за спеціальностями, які надають йому право проводити експертизи відповідно до присвоєної кваліфікації, зокрема:

- 11.1 Дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності (економічна експертиза);

- 11.2 Дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій (економічна експертиза);

-11.3 Дослідження документів фінансово-кредитних операцій (економічна експертиза).

Постановою заступника начальника відділу Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції Шевчишина А.В. призначено комплексну судову експертизу (інженерно-технічну та економічну) у кримінальному провадженні № 0001363 від 27.09.2017р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та визнано експертами, крім інших, ОСОБА_1 .

Комісією судових експертів, за результатами проведеної комплексної експертизи (інженерно-технічної та економічної) у кримінальному провадженні № 0001363 від 27.09.2017р., складено Висновок № 04/02/19-1 від 04.02.2019р.

Адвокатом АО «ДЕ ЛЕГЕ ЛАТА» Фроловим В.П. було подано звернення до Центральної експертно-кваліфікаційної комісії від 03.08.2021р. (вх. № 84382-33-21 від 25.08.2021р.) та доповнення до нього від 01.09.2021р. (вх. № 90889-33-21 від 01.09.2021р.) стосовно розгляду питання щодо дисциплінарної відповідальності судових експертів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у зв`язку з можливими допущеними порушеннями вимог нормативно-правових актів та/або методик проведення судових експертиз під час складання Висновку № 04/02/19-1 від 04.02.2019р.

Адвокатом Фроловим В.П. разом із зверненням подано: висновок комплексної експертизи (інженерно-технічної та економічної) у кримінальному провадженні № 0001363 від 27.09.2017р. № 04/02/19-1 від 04.02.2019р. на 129 аркушах, ордер про надання правової допомоги на 1 аркуші, копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю на 1 аркуші.

03.09.2021р. директором Департаменту експертного забезпечення правосуддя до Дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України направлено подання про розгляд на засіданні Дисциплінарної палати звернення адвоката ОСОБА_3 та доданих до нього документів.

Рішенням Дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України ВІД 08.09.2021Р. № 5 відкрито дисциплінарне провадження відносно судових експертів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , витребувано пояснення з метою перевірки відповідності висновку вимогам нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності та методикам проведення судових експертиз, вирішено провести його аналіз. Проведення аналізу доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

За результатами аналізу висновків експертів Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз складено довідку від 05.10.2021р. відповідно до висновків якої, при проведенні комплексної інженерно-технічної та економічної судової експертизи виявлено порушення абзацу 5 пункту 2.3., пункту 4.14. «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» № 53/5, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р. та Методики вирішення судово-економічною експертизою питань спричинення матеріальних збитків.

19.10.2021р. позивачем подано пояснення (заперечення) № 37 на звернення адвоката ОСОБА_3 .

Ршенням дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 22.10.2021р. № 2 притягнуто судового експерта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження.

Вважаючи рішення дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 22.10.2021 року № 2 протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

В силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про судову експертизу" від 25.02.1994 №4038-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) судовий експерт на підставах і в порядку, передбачених законодавством, може бути притягнутий до юридичної відповідальності.

Вказана стаття передбачає, що судовий експерт на підставах і в порядку, передбаченими законодавством, може бути притягнутий до юридичної відповідальності.

При цьому, ані в цій статті, ані в законі вцілому, на момент виникнення спірних правовідносин, не було передбачено діяння, які є дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

Так, відповідно до пункту 22 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються засади цивільно-правової відповідальності; діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

Як зазначено в правовій позиції Конституційного Суду України викладеній в рішенні від 30 травня 2001 року №7-рп/2001 (справа про відповідальність юридичних осіб): "Наголошуючи на важливості гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина, Конституція України встановила, що склад правопорушення як підстава притягнення особи до юридичної відповідальності та заходи державно-примусового впливу за його вчинення визначаються виключно законом, а не будь-яким іншим нормативно-правовим актом, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення, та бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (статті 58, 61, пункти 1, 22 частини першої статті 92 Конституції України).

Системний аналіз викладених конституційних положень дає підстави дійти висновку, що за своїм змістом пункт 22 частини першої статті 92 Конституції України спрямований не на встановлення переліку видів юридичної відповідальності. Ним визначено, що виключно законами України мають врегульовуватись засади цивільно-правової відповідальності (загальні підстави, умови, форми відповідальності тощо), підстави кримінальної, адміністративної та дисциплінарної відповідальності - діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями (основні ознаки правопорушень, що утворюють їх склад), та відповідальність за них. У такий спосіб Конституція України заборонила врегульовувати зазначені питання підзаконними нормативно-правовими актами та встановила, що лише Верховна Рада України у відповідному законі має право визначати, яке правопорушення визнається, зокрема, адміністративним правопорушенням чи злочином, та міру відповідальності за нього".

Отже, на підставі вказаної статті Конституції України та рішення Конституційного Суду України підстави (засади) юридичної відповідальності, а в контексті спірних правовідносин дисциплінарної, мають врегульовуватися виключно законами України.

Позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження відповідно до підпункту 1 пункту 13 Положення №301/5.

Водночас, Закон №4038-XII не містить норми, де б визначались діяння, які є дисциплінарними правопорушеннями (основні ознаки правопорушень, що утворюють їх склад). Не містить таких норм і Положення №301/5 в частині визначення діянь, за вчинення яких експерт міг би притягуватись до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження.

Частиною 3 статті 17 Закону України "Про судову експертизу" встановлено, що порядок присвоєння кваліфікації судового експерта фахівцям чи позбавлення кваліфікації судового експерта фахівців, які не є працівниками державних спеціалізованих установ, визначається Міністерством юстиції України. З цією метою при Міністерстві юстиції України створюється Центральна експертно-кваліфікаційна комісія, яка діє відповідно до положення про неї, що затверджується Міністерством юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2015 № 301/5 затверджено Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів, відповідно до якого, ЦЕКК є колегіальним органом, що діє при Міністерстві юстиції України.

Вказаним положенням визначено організаційні засади, завдання та порядок діяльності Комісії. Основними завданнями ЦЕЕК серед іншого, є розгляд питань дисциплінарної відповідальності судових експертів.

Відповідно до пункту 1 розділу VII Положення, атестовані судові експерти за порушення вимог законодавства України про судову експертизу та/або методичних вимог під час проведення досліджень можуть бути притягнуті до дисциплінарної відповідальності.

Порядок притягнення судових експертів до дисциплінарної відповідальності та підстави, відповідно до яких виноситься питання на розгляд Комісії визначено Положенням № 301/5.

Пунктами 3, 4, 5, 6 розділу VI Положення № 301/5 встановлено, що підставою для розгляду питань щодо порушення дисциплінарного провадження є подання керівника структурного підрозділу Міністерства юстиції України, на який покладено функції організаційно-управлінського та науково-методичного забезпечення судово-експертної діяльності, до якого додаються документи, що містять інформацію про можливі допущення судовим експертом порушення вимог нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності та/або методик проведення судових експертиз, зокрема, акти перевірок діяльності судових експертів, які не є працівниками державних спеціалізованих установ, звернення до Мін`юсту керівника науково-дослідних установ судових експертиз (далі - НДУСЕ), а також звернення юридичних, фізичних осіб, які є учасниками справи, або кримінального провадження, або правовідносин, до яких залучено судового експерта з метою надання висновку.

За результатами розгляду подання та доданих до нього документів, Комісія приймає одне з таких рішень: не порушувати дисциплінарне провадження; відкрити дисциплінарне провадження.

У разі порушення дисциплінарного провадження дисциплінарна палата ЦЕКК може прийняти рішення про витребування пояснення у судового експерта та/або проведення аналізу висновку експерта, інформація в якому є предметом оскарження, з метою перевірки відповідності висновку вимогам нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності та методикам проведення судових експертиз та доручити здійснення аналізу члену (членам) дисциплінарної палати Комісії або НДУСЕ.

За наслідками розгляду питання щодо дисциплінарної відповідальності судового експерта Комісія приймає одне з таких рішень: притягнути судового експерта до дисциплінарної відповідальності та застосувати відповідне дисциплінарне стягнення; не притягувати судового експерта до дисциплінарної відповідальності (пункт 10 Положення).

Як вбачається з матеріалів справи, до Центральної експертно-кваліфікаційної комісії надійшло звернення адвоката Фролова В.П. від 03.08.2021р. (вх. № 84382-33-21 від 25.08.2021р.) та доповнення до нього від 01.09.2021р. (вх. № 90889-33-21 від 01.09.2021р.) стосовно розгляду питання щодо дисциплінарної відповідальності судових експертів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зв`язку з можливими допущеними порушеннями вимог нормативно-правових актів та/або методик проведення судових експертиз під час складання висновку № 04/02/19-1 від 04.02.2019р.

Відповідач, розглядаючи зазначене звернення, вирішив направити Висновок експертизи № 04/02/19-1 від 04.02.2019р. позивача на аналіз до Дніпропетровського наукового - дослідного інституту судових експертиз, який у підготовленій довідці за результатами розгляду зазначив, що редакція питання та висновку експерта передбачає правову оцінку дій службових осіб, що не відповідає абзацу 5 пункту 2.3., пункту 4.14. «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» № 53/5, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р. та Методики вирішення судово-економічною експертизою питань спричинення матеріальних збитків.

22.10.2021р. Центральною експертно-кваліфікаційною комісією при Міністерстві юстиції України розглянуто питання щодо дисциплінарної відповідальності позивача і надані документи.

ЦЕКК встановлено, що при складанні Висновку судові експерти вийшли за межі спеціальних знань, порушивши абз. 5 пункту 2.3. Інструкції та «Науково методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р. № 53/5, не зазначено методики, на підставі яких проведено експертизу, що є порушенням п. 4.14. Інструкції та «Науково методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р. № 53/5 (в редакції чинній на час складання Висновку) та призначення збитків не відповідає Методиці вирішення судово економічною експертизою питань щодо спричинення матеріальних збитків. (11.0.22).

Підставою для прийняття оскаржуваного рішення є довідка Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (далі ДНДІСЕ) від 05.10.2021р. відповідно до висновків якої зазначено, що редакція питань, ппроведене дослідження та надані висновки експертів носять правовий характер, що виходить за межі компетенції експертів - економістів, та не відповідає пункту 2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р. № 53/5 із змінами та доповненнями.

Перед експертами, які проводили косплексну судову експертизу (інженерно-технічну та економічну) у кримінальному провадженні № 0001363 від 27.09.2017р., було поставлено наступні питання:

Яка ринкова вартість відчуженого нерухомого майна ПрАТ «АТЕК» за договорами купівлі продажу № 4, 8, 12, 16, 19, 23 від 11.01.2017р. між ПрАТ «АТЕК» в особі генерального директора ОСОБА_4 та ТОВ «ПАО Інвестментлімітед Україна» на дату підписання договорів?

Чи підтверджується документально проведення позачергових зборів учасників ЗАТ «АТЕК» від 05.11.2013р. у відповідності до вимог Статуту ЗАТ «АТЕК» та чинного законодавства України з питань регулювання діяльності акціонерних товариств?

Чи підтверджується документально укладання договору купівлі продажу цінних паперів № 04-06/14 від 04.06.2014р. між ПрАТ «АТЕК» в особі розпорядника майна/в.о. керівника Косякевича С.О. та громадянина ОСОБА_5 у відповідності до чинного законодавства України з питань банкрутства та регулювання діяльності акціонерних товариств? Чи заподіяно внаслідок уклдення вказаного договору збитки? Якщо заподіяно, то кому саме та в якому розмірі?

Чи підтверджується документально відчуження нерухомого майна ПрАТ «АТЕК» за договорами купівлі продажу № 4, 8, 12, 16, 19, 23 від 11.01.2017р. між ПрАТ «АТЕК» в особі генерального директора ОСОБА_4 та ТОВ «ПАО Інвестментлімітед Україна» у відповідності до вимог Статуту ПрАТ «АТЕК» та чинного законодавства України? Чи заподіяно внаслідок укладених договорів збитки? Якщо заподіяно, то кому саме та в якому розмірі, в тому числі з урахуванням відповіді на перше питання?

Довідка ДНДІСЕ стосується другого-четвертого питань, поставлених судовим експертам з економічної експертизи.

Експерт ДНДІСЕ зазначає стосовно редакції другого-четвертого питань:

«Редакція питання два передбачає правову оцінку чинного законодавства України з питань регулювання діяльності акціонерних товариств з проведення позачергових зборів учасників ЗАТ «АТЕК».

Редакція питання три передбачає правову оцінку чинного законодавства України з питань регулювання діяльності акціонерних товариств та з питань банкрутва при укладанні договору купівлі продажу цінних паперів.

Редакція питання чотири передбачає правову оцінку чинного законодавства України та правову оцінку дій службових осіб при відчуженні нерухомого майна ПрАТ «АТЕК»».

Також, в аналізі дослідницької частини в Довідці ДНДІСЕ при розгляді кожного з питань експертом ДНДІСЕ застосовано підставу для встановлення порушень формулювання «правова оцінка чинного законодавства».

Так, застосований в довідці термін «правова оцінка чинного законодавства» не передбачений законодавством України. Тобто, експерт ДНДІСЕ робить висновок щодо невідповідності поставлених на експертизу питань та проведеного дослідження за допомогою терміну, чітке визначення якого відсутнє і передбачає лише власне судження експерта ДНДІСЕ .

У наукових статтях щодо питань права можна знайти близький за тлумаченням термін «тлумачення норм права», (зокрема, Тлумачення права: поняття і сутність. ОСОБА_6 кандидат юридичних наук, суддя Верховного суду України, Національний юридичний журнал: теорія і практика, червень 2020):

тлумачення норм права це інтелектуально-вольова діяльність інтерпретатора, що здійснюється на підставі принципів та за допомогою способів тлумачення, спрямована на з`ясування та/або роз`яснення змісту правової норми з метою правильного й однакового їх розуміння та застосування на практиці, може закріплюватися в спеціальних актах інтерпретації, науково-практичних коментарях до законодавства, доктринальних джерелах та інших зовнішніх формах результатів тлумачення.

Виходячи з наведеного визначення, тлумачення норм права не має відношення до процесу дослідження в ході судової економічної експертизи та не застосовувалося експертами у Висновку № 04/02/19-1 від 04.02.2019р.

Так, згідно з п. 1.1. розділу ІІІ Економічна експертиза Науково методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р. № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012р. № 1950/5, зі змінами станом на 23.05.2017р.): основними завданнями експертизи документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності є:

визначення документальної обґрунтованості розміру нестачі або надлишків товарно-матеріальних цінностей і грошових коштів, періоду і місця їх утворення;

визначення документальної обґрунтованості оформлення операцій з одержання, зберігання, виготовлення, реалізації товарно-матеріальних цінностей, у тому числі грошових, основних засобів, надання послуг;

визначення документальної обґрунтованості відображення в обліку грошових коштів, цінних паперів;

визначення документальної обґрунтованості відображення в обліку операцій з нарахування та виплати заробітної плати, інших виплат;

установлення відповідності чинному законодавству відображення в податковому обліку доходів та витрат за фінансово-господарськими операціями, що підлягають оподаткуванню податком на прибуток;

визначення відповідності чинному законодавству відображення в податковому обліку податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість.

Пунктом 2.1. розділу ІІІ Економічна експертиза Науково методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р. № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012р. № 1950/5, зі змінами станом на 23.05.2017р.) передбачено, що основними завданнями експертизи документів про економічну діяльність підприємств і організацій є:

визначення документальної обґрунтованості, аналізу показників фінансового стану (платоспроможності, фінансової стійкості, прибутковості тощо);

визначення документальної обґрунтованості аналізу і структури майна та джерел його придбання;

визначення документальної обґрунтованості стану та інтенсивності використання оборотних активів та джерел їх формування;

визначення документальної обґрунтованості та аналізу джерел власних коштів та результатів фінансово-господарської діяльності;

установлення документальної обґрунтованості та аналізу загальногосподарських і спеціальних фондів;

визначення документальної обґрунтованості та аналізу реальності розрахунків з дебіторами і кредиторами;

визначення документальної обґрунтованості та аналізу економічної доцільності отримання і використання кредитів і позик;

визначення документальної обґрунтованості та аналізу витрат і цін як чинників фінансової стабільності, беззбитковості;

визначення документальної обґрунтованості розрахунків при приватизації та оренді відповідно до чинних методик оцінки вартості майна, що приватизується, та інші питання, пов`язані з приватизацією, банкрутством підприємств;

визначення документальної обґрунтованості розрахунків частки майна при виході учасника зі складу засновників;

визначення документальної обґрунтованості розрахунків втраченого заробітку (від несвоєчасної виплати компенсації заподіяної шкоди при втраті працездатності і в інших випадках);

визначення документальної обґрунтованості цільового витрачання бюджетних коштів;

визначення документальної обґрунтованості розрахунків втраченої вигоди.

Пунктом 3.1. розділу ІІІ «Економічна експертиза» Науково методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р. № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012р. № 1950/5, зі змінами станом на 23.05.2017р.) передбачено, що основними завданнями експертизи документів фінансово-кредитних операцій є:

визначення документальної обґрунтованості оформлення банківських операцій з відкриття рахунків, руху грошових коштів на рахунках;

визначення документальної обґрунтованості оформлення та відображення в обліку операцій з видачі, використання та погашення кредитів;

визначення документальної обґрунтованості оформлення та відображення в обліку банків їх фінансово-господарської діяльності;

визначення відповідності чинному законодавству відображення фінансово-господарських операцій банків вимогам нормативних актів з ведення обліку і подання звітності;

визначення документальної обґрунтованості відображення фінансово-господарських операцій щодо нарахування та сплати банками податків та їх відповідність даним обліку та звітності, чинному законодавству;

установлення кола осіб, на яких покладено обов`язок забезпечення дотримання вимог нормативно-правових актів з банківського обліку і контролю.

Таким чином, відповідно до ІІ розділу «Економічна експертиза» Науково методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р. № 53/5 для дослідження в ході судово-економічної експертизи ставляться питання, які передбачають документальне підтвердження господарських операцій та/або визначення відповідності чинному законодавству господарських операцій.

Виходячи із зазначених принципів, були поставлені питання на експертизу у Висновку:

Чи підтверджується документально (господарська операція або низка господарських операцій) у відповідності до чинного законодавства України (з відповідних питань)?

Також, п. 2.1. розділу ІІІ «Економічна експертиза» Науково методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р. № 53/5 передбачено, в якості одного з основних завдань експертизи документів про економічну діяльність підприємств і організацій: визначення документальної обґрунтованості розрахунків при приватизації та оренді відповідно до чинних методик оцінки вартості майна, що приватизується, та інші питання, пов`язані з приватизацією, банкрутством підприємств.

Підприємство, документи якого досліджувалися у Висновку № 04/02/19-1 від 04.02.2019р., перебувало в процесі банкрутства, при цьому в п. 2.1. не конкретизовано, які саме питання, що можуть виникати в процесі банкрутства, та в яких формулюваннях, можуть бути поставлені на експертизу, а які є забороненими.

Судом встановлено, що питання щодо встановлення збитків також повністю відповідають Науково методичним рекомендаціям з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р. № 53/5, оскільки розділ ІІІ «Економічна експертиза» передбачає п. 2.2. орієнтовному переліку вирішуваних питань, приклад питання щодо підтвердження збитків:

Чи підтверджується документально розмір збитку від необгрунтованого заниження (несплати) орендної плати (зазначається організація) за період (зазначається період) і в якій сумі?

Тобто, формулювання «в якій сумі» стосовно збитків беззаперечно передбачає розрахунок збитків.

Щодо четвертого питання, поставленого на експертизу, експерт ДНДІСЕ зазначає про наявність в питанні (правової оцінки дій служюових осіб при відчуженні нерухомого майна». Експерти зазначають, що дане зауваження просто повністю не відповідає дійсності, оскільки правова оцінка дій службових осіб в питанні відсутня, нотомість зазначення в питанні посади та прізвища «генерального директора ОСОБА_4 » - це просто зазначення особи, що займала посаду генерального директора, та має нейтральний характер.

Експерти зазначають, що в третьому питанні також зазначені прізвища осіб, які проводили відповідну господарську операцію, що також має нейтральний характер, проте для експерта ДНДІСЕ дві повністю аналогічні ситуації мають різне значення.

Таким чином, з наведеного вбачається, що поставленні питання повністю відповідають Науково методичним рекомендаціям з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р. № 53/5, не виходять за межі компетенції експертів економістів, і тому не потребують уточнення через клопотання або заміну їх редакції, як це вимагається в Довідці ДНДІСЕ.

При аналізі дослідницької частини експерт ДНДІСЕ зазначає:

«по другому питанню…..

Дослідження проведено з виходом за межі спеціальних знань експертів із з`ясуванням питань права та надано правову оцінку чинного законодавства України з питань регулювання діяльності акціонерних товариств з проведення позачергових зборів ЗАТ «АТЕК», що не відповідає п. 2.3. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень.

По третьому питанню……

Дослідження проведено з виходом за межі спеціальних знань експертів із з`ясуванням питань права та надано правову оцінку чинного законодавства України з питань регулювання діяльності акціонерних товариств та з питань банкрутства при укладанні договору купівлі продажу цінних паперів із встановленням причинно- наслідкового зв`язку щодо нанесення збитків, що не відповідає п. 2.3. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень.

По четвертому питанню…..

Дослідження проведено з виходом за межі спеціальних знань експертів із з`ясуванням питань права та надано правову оцінку чинного законодавства України правову оцінку дій службових осіб при відчуженні нерухомого майна ПрАТ «АТЕК» із встановленням причинно- наслідкового зв`язку щодо нанесення збитків, що не відповідає п. 2.3. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень.

Дослідження другого, третього та четвертого питань Висновку здійснювалося експентами виключно на підставі документів, шляхом співставлення документів між собою, а також з вимогами законодавства.

У другому питанні застосовані арифметичні підрахунки для визначення кількості акціонерів.

Щодо застосуванні у довідці ДНДІСЕ формулювання «надано правову оцінку чинного законодавства України», як вже зазначалося вище дане визначення в законодавстві України відсутнє та є суб`єктивним судженням експерта ДНДІСЕ.

Щодо формулювання «з`ясування питань права» - визначення даного поняття також відсутнє в законодавстві України, та, відповідно, зауваження експертам щодо надання правової оцінки має суб`єктивний характер.

До того ж, важливим є те, що експерт ДНДІСЕ в Довідці суб`єктивно зазначає про «надання правової оцінки» та «з`ясування питань права» без будь-якої конкретизації, де саме, яким чином такі висновки зазначені в тексті експертизи.

Щодо «встановлення причинно-наслідкового зв`язку щодод нанесення збитків» - експертом ДНДІСЕ зазначено також без конкретизації, в чому саме полягає такий причинно-наслідковий зв`язок. Також це зазначено як порушення п. 2.3. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, при цьому, в п. 2.3. вказаної інструкції відсутня подібна норма.

Щодо «правової оцінки службових осіб» - таке визначення також відсутнє в діючому законодавстві України, будь-яка оцінка дій посадових осіб в четвертому питанні Висновку № 04/02/19-1 від 04.02.2019р. не здійснювалася, в дослідницькій частині викладені лише факти, наявні в наданих на експертизу документах.

Вищенаведене свідчить про те, що експертами дотримано вимоги Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р. № 53/5, а оскаржуване рішення Дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України прийнято з порушенням вимог законодавства (без деталізації та конкретизації), а тому воно є протиправним.

При цьому, суд зазначає, що адвокатом Фроловим В.П., на підставі звернення якого було зроблено подання директором експерту депртаменту правового забезпечення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України та відкрито дисциплінарну справу, жодним чном не оскаржувалися висновки Висновку комплексної судової експертизи № 04/02/19-1 від 04.02.2019р., клопотання про проведення додаткових експертиз не подавалося, що в свою чергу свідчить про згоду з висновками, наведеними судовими експертами.

До того ж, ані в судовому порядку, ані будь-яким іншим органом не виносилося рішень щодо недопустимості висновків експертизи.

Окрім того, з оскаржуваного Рішення відповідача не є зрозумілим, що саме з п. 4.14. Інструкції №53/5 (в редакції, чинній на час складання Висновку) порушено позивачем при складенні Висновку № 04/02/19-1 від 04.02.2019р.

Таким чином, враховуючи поверхневість, та відсутність конкретизації у Довідці експерта ДНДІСЕ, повноту та обгрунтованість Висновку комплексної судової експертизи № 04/02/19-1 від 04.02.2019р., що підтверджено на підставі вищезазначеного, а також враховуючи те, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності на підставі Положення №301/5, що суперечить пункту 22 статті 92 Конституції України з урахуванням тлумачення, наданого Конституційним Судом України в рішенні від 30 травня 2001 року №7-рп/2001, оскаржуване Рішення дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України № 2 від 22.10.2021р., не є правомірним.

Відповідно до правової позиції Верховниого Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, в справі № 640/27721/20 за касаційною скаргою Центральної експертнокваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України та Міністерства юстиції України, яка має вирішальне значення для правильного вирішення даної справи, полягає в наступному:

«1. Відповідно до пункту 22 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

2. Конституційний Суд України в Рішенні від 30.05.2001 №7-рп/2001 (справа про відповідальність юридичних осіб) надав тлумачення цієї норми, вказавши: "...склад правопорушення як підстава притягнення особи до юридичної відповідальності та заходи державно-примусового впливу за його вчинення визначаються виключно законом, а не будь-яким іншим нормативно-правовим актом..."

3. Станом на момент прийняття оскаржуваного рішення ЦЕКК (22.10.2021р.) Закон України "Про судову експертизу" не містив норм, які б визначали склад дисциплінарного правопорушення судового експерта та види дисциплінарної відповідальності за такі порушення. Стаття 14 цього Закону в редакції, чинній на момент прийняття рішення ЦЕКК, передбачала лише юридичну відповідальність судового експерта в загальному вигляді.

4. Застосування до судових експертів дисциплінарної відповідальності на підставі підзаконного нормативноправового акта Положення про Центральну експертно-кваліфікаційну комісію при Міністерстві юстиції України та атестацію судових експертів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2015 № 301/5, суперечить Конституції України.

5. У відсутність належного законодавчого регулювання в Законі України "Про судову експертизу" підстав притягнення до дисциплінарної відповідальності та відповідальності експерта за такі діяння є необхідними законодавчі зміни.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Європейський суд з прав людини у справах "Олександр Волков проти України" (заява № 21722/11, рішення від 09.01.2013р.) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04, рішення від 10.02.2010) зазначив, що для забезпечення верховенства права вислів "згідно із законом" вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підґрунтя у національному законодавстві, а закон був доступним для зацікавленої особи, яка повинна мати можливість передбачити наслідки його дії щодо себе.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Судового експерта ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, про визнання протиправним та скасування рішення № 2 від 22.10.2021 року, є правомірними, отже, підлягають задоволенню, з вищеокреслених підстав.

Керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Судового експерта ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення № 2 від 22.10.2021 року, - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 22.10.2021 року № 2, яким судового експерта Судового експерта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 293, 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

Адміністративний позов Судового експерта ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення № 2 від 22.10.2021 року, - задовольнити

22.05.25.