Справа № 523/1044/25
Суддя: Сувертак І. В.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/1044/25
Провадження №2-а/523/33/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2025 р. Пересипський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Сувертак І.В.

за участю секретаря Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одесі, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 та просив визнати протиправною та скасувати постанову № 196 від 14.01.2025 року, винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, яким накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язу з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Крім того просив вирішити питання про розподіл судового збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14 січня 2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 196 від 14.01.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 17000 грн. Вищезазначена стаття передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, « ОСОБА_1 в порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, в тому числі, ч. 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 в строк - 06.12.2024 року, зазначений у повістці № 1290521 від 19.11.2024 року та належним чином не повідомив про причини неявки.».

Як вважає позивач, на його думку зазначена вище постанова є незаконною та підлягає скасуванню за таких підстав.

14 січня 2025 року ОСОБА_1 самостійно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для отримання військово-облікового документа. Перед цим, 06 січня 2025 року ОСОБА_1 особисто здав документи до ІНФОРМАЦІЯ_2 на отримання відстрочки, оскільки він має підставу для отримання відстрочки згідно ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки дружина ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи інвалідності.

14 січня 2025 року при повторному відвідуванні ІНФОРМАЦІЯ_2 йому було повідомлено, що в застосунку Резерв + він перебуває з 06 грудня 2024 року в статусі військовозобов`язаного, який порушує правила військового обліку з причин того, що ОСОБА_1 нібито в період листопад-грудень 2024 року поштою була направлена повістка для явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а він - ОСОБА_1 не з`явився 06 грудня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 ., як зазначено у оскаржуваній постанові. Після заперечень ОСОБА_1 про те, що він не отримував жодних повісток за своїм місцем реєстрації для явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 , особа , яка склала Постанову зазначила про те, що можливо ОСОБА_1 не отримав вказаної повістки, оскільки вона зберігається всього три дні на укрпошті, а потім повертається до ТЦК та СП та вважається такою, що вручена особі. Однак, на вимогу ОСОБА_1 надати йому трекінг Укр пошти для з`ясування направлення такої повістки адресату, особа, яка складала постанову про притягнення до адміністративної відповідальності зазначила про те, що не може надати такого трекінгу, а в наявності мається тільки номер повістки 1290521 та дата виписки повістки - 19.11.2024 року. Тобто, беззаперечних доказів того, що повістка ОСОБА_1 направлялась поштою особа, яка складала Постанову ОСОБА_1 не надала та в Постанові не зазначила. Крім того, попри заперечення ОСОБА_1 щодо винесення Постанови, протокол про адміністративне правопорушення не складався. В постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було зазначено, що останній не згодний з постановою та постанова отримана ОСОБА_1 14.01.2025 року.

В постанові № 196 від 14.01.2025 року не зазначено жодного доказу направлення повістки адресату, а саме ОСОБА_1 на його поштову адресу та не надано поштового трекінгу Укр пошти, згідно якого можливо відслідкувати поштовий лист на ім`я ОСОБА_1 . Тобто відсутні докази направлення повістки адресату.

В адміністративній справі, попри положення ст. 256 КУпАП не складався протокол, в якому б було відображено дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Тобто ОСОБА_1 був позбавлений можливості викласти свої заперечення письмово в протоколі.

Враховуючи зазначене, позивач просив його адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача адвокат Ліпаткіна Е. В. надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, просила позовну заяву задовольнити з обґрунтувань, що викладені в позові. (а.с. 19).

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про розгляд справи обізнаний належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, клопотань про відкладення розгляду справи не надавав. (а.с. 18).

Вивчивши матеріали справи, суд вирішив адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити, виходячи з наступного.

У відповідності ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень..

Згідно частини 5 ст. 5 КАС України, ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 ч.1 ст. 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

У відповідності до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 14 січня 2025 року ОСОБА_1 самостійно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для отримання військово-облікового документа. Перед цим, 06 січня 2025 року ОСОБА_1 особисто здав документи до ІНФОРМАЦІЯ_2 на отримання відстрочки, оскільки він має підставу для отримання відстрочки згідно ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки дружина ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи інвалідності.

14 січня 2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 196 від 14.01.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 17000 грн. Вищезазначена стаття передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

В постанові № 196 від 14.01.2025 року не зазначено жодного доказу направлення повістки адресату, а саме ОСОБА_1 на його поштову адресу та не надано поштового трекінгу Укр пошти, згідно якого можливо відслідкувати поштовий лист на ім`я ОСОБА_1 . Тобто відсутні докази направлення повістки адресату.

В адміністративній справі, попри положення ст.256 КУпАП не складався протокол, в якому б було відображено дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Тобто ОСОБА_1 був позбавлений можливості викласти свої заперечення письмово в протоколі.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 289 КУпАП України постанова про притягнення до адміністративної відповідальності може бути оскаржена на протязі 10 днів. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, тобто повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року по справі №201/12431/16-а, від 23 жовтня 2018 року по справі №743/1128/17, від 15 листопада 2018 року по справі №524/5536/17.

Однак, відповідачем не виконано обов`язку щодо збирання належних та допустимих доказів, що встановлюють вчинення позивачем адміністративного правопорушення, винність позивача в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суду надано не було.

Крім того, суд звертає увагу, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Така правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Згідно із частиною третьою статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне скасувати постанову № 196 від 14.01.2025 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір у сумі 484,48 грн.

Таким чином з відповідача користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір у розмірі 484,48 грн., оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено.

На підставі викладеного та керуючись статтями 5-7, 9, 72, 77, 90, 229, 241-247, 250, 256, 262, 286, 293, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 196 від 14.01.2025 року, винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, яким накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язу з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 484,48 грн.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Пересипський районний суд міста Одеси.

Суддя