Справа № 420/15995/25
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 травня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхтенко Л.Р., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 22 травня 2025 року через канцелярію суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) та ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування рішення зобов`язання вчинити певні дії.

Разом з позовною заявою від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить:

- Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти будьякі дії щодо призову ОСОБА_1 , на військову службу під час мобілізації;

- Заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 звертатися до правоохоронних органів із вимогами щодо розшуку, затримання та доставлення ОСОБА_1 , до вказаного територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

- Скасувати видане мобілізаційне розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1 на відправку до військової частини для проходження військової служби та здійснювати будь-які дії, спрямовані на мобілізацію ОСОБА_1 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.

На обґрунтування заяви позивач зазначив, що в період з 20.11.2020 року по 02.04.2024 року позивач проходив строкову військову службу у Національній гвардії України.

02.04.2024 року позивача було звільнено з військової служби у запас і виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 та всіх видів забезпечення, та направлено на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Також вказаним наказом позивача зараховано в оперативний резерв на посаду старшого стрільця Національної гвардії України.

10.04.2024 року позивача було поставлено на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 , надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації протягом дванадцяти місяців з дня звільнення з військової служби в запас (до 02.04.2025 року), відповідно до положень Закону України Про внесення зміни до глави XII "Прикінцеві положення" Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" щодо строків строкової військової служби і цього ж дня було вручено повістку на відправку на 25.06.2025 року.

На думку позивача, вказані дії посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 є передчасними, оскільки у період, починаючи з 02.04.2024 року у позивача могло б з`явитися право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, 09.08.2024 року позивача було зараховано до Херсонського національного технічного університету за спеціальністю 174 Автоматизація, комп`ютерно-інтегровані технології та робототехніка та наразі позивач є здобувачем рівня освіти бакалавр, денної форми навчання, що підтверджується довідкою про здобування освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти № 623024.

Після закінчення вищевказаної відстрочки від мобілізації, яка була надана до 02.04.2025 року, 09.04.2025 позивач звернувся до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 для отримання відстрочки на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме на підставі, що позивач є здобувачем вищої освіти. Однак комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 було протиправно відмовлено у наданні відстрочки на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що стало підставою для звернення до суду із адміністративним позовом.

А тому, у разі якщо призвання на військову службу під час мобілізації, позивач набуде нового юридичного статусу військовослужбовця, що унеможливить реалізацію права на відстрочку після встановлення наявності у нього такого права, адже згідно частини 8 статті 39і Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відстрочку можуть оформити лише резервісти та військовозобов`язані особи.

Тобто, надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації особі, яка вже є військовослужбовцем, є неможливим. До того ж, звільнення з військової служби для здобувачів вищої освіти, не передбачено, а тому, у разі мобілізації позивача, він буде позбавлений можливості звільнитися з військової служби як здобувач вищої освіти.

Так, позивач зазначає, що у разі задоволення позову в цій справі, неможливо буде виконати рішення суду, що виключає доцільність існування самого такого позову, оскільки в такому випадку суд не надасть ефективного захисту потенційно порушеному праву.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Розглянувши матеріали заяви, суд вважає, що розгляд цієї заяви не потребує заслуховування пояснень заявника, а тому ця заява може бути розглянута у порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву, додатки до заяви, суд доходить висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України).

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа або буде знаходитись справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 р. № 2.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Існування такої небезпеки повинно бути реальним і доведене належними доказами. Рішення суду про забезпечення позову не може ґрунтуватись на припущеннях чи змодельованих позивачем ймовірних ситуаціях.

Оцінюючи обґрунтованість доводів позивача щодо необхідності забезпечення позову, суд виходить з такого.

Позивач просить вжити заходи забезпечення шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти будь які дії щодо призову ОСОБА_1 , на військову службу під час мобілізації; заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 звертатися до правоохоронних органів із вимогами щодо розшуку, затримання та доставлення ОСОБА_1 , до вказаного територіального центру комплектування та соціальної підтримки; скасування виданого мобілізаційного розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1 на відправку до військової частини для проходження військової служби та здійснювати будь-які дії, спрямовані на мобілізацію ОСОБА_1 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.

Водночас суд зазначає, що заходи забезпечення позову мають бути в межах позовних вимог, стосуватись предмету спору, однак вжиття таких заходів не мають вирішувати спір по суті до його розгляду судом.

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач є резервістом та зарахований на службу у військовому оперативному резерві на посаду старшого стрільця відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 національної гвардії України від 02.04.2024 року № 99.

Відповідно до ч. 1 ст. 26-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в особливий період на службу у військовому оперативному резерві в обов`язковому порядку зараховуються особи, звільнені з військової служби, які за своїми професійно-психологічними характеристиками і станом здоров`я придатні до служби у військовому резерві та відповідають встановленим вимогам проходження служби у військовому резерві.

Позивач зазначає, що 10.04.2024 року його було поставлено на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 , надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації протягом дванадцяти місяців з дня звільнення з військової служби в запас (до 02.04.2025 року), відповідно до положень Закону України Про внесення зміни до глави XII "Прикінцеві положення" Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" щодо строків строкової військової служби і цього ж дня було вручено повістку на відправку на 25.06.2025 року.

Позивач в межах забезпечення позову просить скасувати видане мобілізаційне розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1 на відправку до військової частини для проходження військової служби та здійснювати будь-які дії, спрямовані на мобілізацію ОСОБА_1 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.

Водночас, предметом спору є визнання протиправною відмови у наданні відстрочки, а отже такий захід виходить за межі заявлених позовних вимог.

Щодо решт заявлених для вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає, що 16.05.2024 року постановою Кабінету Міністрів України №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає:

механізм реалізації повноважень та взаємодію між місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від підпорядкування і форми власності, органами військового управління, органами та підрозділами, що входять до системи поліції, та посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з організації проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період;

процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів;

процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи;

процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення;

організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби;

процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період;

механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби.

Відповідно до п.6 Порядку № 560 призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає:

оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до районного (об`єднаного районного) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу, міського (районного у містах, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів України;

прибуття резервістів та військовозобов`язаних до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, уточнення своїх персональних даних, внесення відповідних змін у військово-облікові документи та до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби;

перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення;

документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації;

відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.

Згідно п.81, 82, 88, 89 Порядку № 560 призов громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період здійснюють: резервістів та військовозобов`язаних - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Наказ про призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період видається керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки в день відправки військової команди до військових частин (установ) у разі призову резервістів командиром військової частини, резервістів та військовозобов`язаних керівником розвідувального органу або визначеного ним керівником відповідного підрозділу розвідувального органу, керівником Центрального управління або регіонального органу СБУ - в день призову та зарахування до списків військової частини (підрозділу, органу).

На основі результатів проведення медичного огляду та професійно-психологічного відбору резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, у територіальному центрі комплектуванні та соціальної підтримки під особистий підпис вручається повістка щодо призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

У разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання такої повістки або невиконання вимог щодо прибуття для відправлення до військової частини (установи) у визначений у повістці час та місце такі особи несуть відповідальність відповідно до Кримінального кодексу України.

З аналізу вищенаведених норм слідує, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає, зокрема, документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації та відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.

У свою чергу документальне оформлення призову включає в себе, зокрема, прийняття наказу про призов військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Суд зауважує, що матеріали справи не містять жодного документального підтвердження щодо здійснення відповідачем подальших дій щодо подальшої мобілізації заявника.

Суду не надано докази, що відповідачем вчиняються активні заходи по відношенню до позивача, які полягають у зарахуванні останнього до особового складу військової частини та факту існування реальної загрози вжиття заходів, спрямованих на проходження заявником військової служби під час мобілізації, позивачем також не надано.

Позивачем надано тільки докази, що підтверджують відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, однак, вказана обставина не підтверджує обґрунтованість заяви про забезпечення в частині заборони призову на військову службу під час мобілізації.

Про вручення повістки на 25.06.2025 року позивачу було відомо ще 10.04.2024 року.

Водночас, на цій стадії судового процесу, суд не може дійти до переконання про очевидну протиправність спірного рішення, як передбаченої законом підстави для забезпечення позову.

Суд звертає увагу, що без ретельного і повного дослідження відповідних письмових доказів, що стосуються предмету спору неможливо очевидно встановити ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а зупинення дії рішення та заборона вчиняти певні дії на стадії відкриття провадження у справі фактично є свідченням розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та фактично є рівнозначним задоволенню позовних вимог.

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави стверджувати про протиправність рішення суб`єкта владних повноважень та порушення прав, свобод або інтересів позивача таким рішенням, а також про наявність підстав вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, а тому заява про забезпечення позову не належить задоволенню.

Тому суд дійшов висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення позову на цій стадії є необґрунтованою та непідтвердженою належними доказами.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст.ст.150,151,154 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову, - відмовити.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки передбачені статтями 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко