Справа № 278/5115/24
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
Справа № 278/5115/24
Головуючий у І інстанції:
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сапальової Т.В.
суддів: Капустинського М.М. Шидловського В.Б.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 взводу 1 роти УПП батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області капрала поліції Омельченка Олексія Васильовича про скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії,
рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 14 лютого 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Постанову серії ЕНА №2999727 від 07.09.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП скасовано.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП закрито.
У решті вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 606 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції м.Київ подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 07 травня 2025 року апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції м.Київ залишив без задоволення, а рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 14 лютого 2025 року - без змін.
19 травня 2025 року до суду надійшла заява представника Департаменту патрульної поліції про відмову в задоволенні заяви представника позивача щодо ухвалення додаткового рішення у справі №278/5115/24.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи заяв, колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Враховуючи, що під час виготовлення повного тексту постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2025 року судом не наведено обґрунтувань та не вирішено питання про судові витрати, колегія суддів вважає за необхідне ухвалити додаткову постанову.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Компенсація витрат на правничу допомогу здійснюється у порядку, встановленому ст.134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.
За змістом ч.1 та ч.2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з п.1 ч.3 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Частиною 4 статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч.5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.134 КАС України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат, згідно з ч.7 ст.134 КАС України, покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані відповідні докази.
Згідно з матеріалами справи у відзиві на апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції, який надійшов до суду 27 березня 2025 року, представником позивача заявлено клопотання про відшкодування на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правову допомогу в розмірі 6500,00 грн.
На підтвердження понесених витрат представником позивача надано до суду засвідчену копію Договору про надання правничої допомоги №40/2025 від 21.03.2025 року, до заяви про ухвалення додаткового судового рішення долучено засвідчену копію Додатку №1 та копію звіту №1 від 08.05.2025 року.
Відповідно до п.4.1 Договору №1 про надання правничої допомоги від 21.03.2025 року на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. П.4.2 цього договору передбачено, що сторони погодили вартість наданих послуг адвоката, які визначені в Додатку №1, який погоджений сторонами та є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно з положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України від 5 липня 2012 року №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону №5076-VI).
При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону №5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.
З урахуванням висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 05.09.2019 у справі №826/841/17, колегія суддів зазначає, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).
Подаючи заперечення проти ухвалення додаткового судового рішення, Департамент патрульної поліції вказує, що витрати, на які посилається позивач мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження виплат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Оцінюючи доводи поданої заяви суд зазначає, що в матеріалах міститься договір про надання правової допомоги, оформлені та підписані документи, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. При цьому, розмір заявлених позивачем витрат на правничу допомогу є обґрунтованим та співмірним за критерієм складності справи.
Дослідженими матеріалами справи встановлено, що перелік виконаних правничих послуг відповідає тим діям, які вчинялися у справі.
Доказів фактичної оплати вказаної суми за надання правової допомоги суду не надано, однак вказана обставина не є підставою для відмови у стягненні таких витрат на правничу допомогу.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про обгрунтованість заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правову допомогу у розмірі 6500,00 грн, понесених позивачем у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст.ст. 243, 252, 310, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Негуляєва Максимома Анатолійовича про стягнення витрат понесених на професійну правничу допомогу - задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Шидловський В.Б.