Справа № 420/12015/25
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2025-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 21 квітня 2025 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 08.04.2025 року про скасування рішення про набуття громадянства України за територіальним походженням від 18.04.2024 року.

Позиція позивача обґрунтовується наступним

Позивач зазначає, що ОСОБА_1 , відповідно до положень Закону України «Про громадянство України», 18.04.2024 року набув громадянства України за територіальним походженням. У встановленому порядку подав усі необхідні документи, пройшов відповідні перевірки, отримав паспорт громадянина України, ідентифікаційний код, був зареєстрований за місцем проживання та здійснював усі права та обов`язки громадянина України. 15.01.2025 року ним було отримано паспорт громадянина України, номер НОМЕР_1 , запис №351, орган що видав 5115. 08 квітня 2025 року Головне управління ДМС України в Одеській області прийняло рішення про скасування оформлення набуття ним громадянства України, посилаючись на рішення Одеського апеляційного суду про скасування рішення Білгород-Дністровського суду Одеської області про встановлення факту постійного проживання його батьків на території України станом на 24.08.1991 року. В обґрунтуванні зазначено, що начебто мало місце приховування істотного факту, який унеможливив би набуття громадянства. Тобто відповідач робить висновок про те, що приховування суттєвого факту пов`язується із скасуванням судового рішення. Позивач звертає увагу на те, що постанова Одеського апеляційного суду про скасування рішення Білгород-Дністровського суду Одеської області винесена 08.04.2025 року. В цей же день підготовлено подання та в цей же день відповідачем прийнято рішення про скасування громадянства.

Позивач вказує, що ним було дотримано вимоги щодо підстав набуття громадянства України за територіальним походженням, а саме: було надано рішення Білгород - Дністровського суду Одеської області від 08.12.2023 року у справі № 495/12830/23 про встановлення факту проживання батьків на території України (яке набрало законної сили та було чинним на дату набуття позивачем громадянства України) та наданий документ щодо припинення громадянства іншої держави Грузії.

Ці факти були перевірені та 18.04.2024 року було прийнято рішення про оформлення набуття громадянства. На момент звернення позивача із відповідною заявою, жодних недоліків у поданих документах та недостовірних відомостей в них уповноваженим органом встановлено не було, і доказів протилежного не надано. Отже, оскільки доказів набуття позивачем громадянства України шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів суб`єктом владних повноважень не надано, позивач вважає, що відповідач скасував своє рішення про оформлення набуття громадянства України за відсутності правових підстав.

Позиція Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області обґрунтовується наступним

Відповідач не погоджується з заявленими позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що 18.04.2024 року ГУ ДМС в Одеській області було прийнято рішення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно ч.1 ст. 8 Закону. ГУ ДМС в Одеській області 20.09.2024 року було подано апеляційну скаргу на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 08.12.2023 року по справі № 495/12830/23. 10.10.2024 року ухвалою Одеського апеляційного суду було відкрито провадження за апеляційною скаргою ГУ ДМС в Одеській області та зупинено дію рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 08.12.2023 року по справі № 495/12830/23. Постановою Одеського апеляційного суду від 08.04.2024 року по справі № 495/12830/23 апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області - задоволено частково. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 грудня 2023 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення. У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Білгород-Дністровський відділ Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення, - відмовлено. У даній справі підставою для оформлення громадянства було судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання батьків позивача на території України до 24 серпня 1991 року, як це передбачено частиною першою статті 8 Закону.

08.04.2025 року ГУ ДМС в Одеській області було прийнято рішення про скасування рішення про набуття громадянства України за територіальним походженням, у зв`язку з тим, що громадянство України було набуто шляхом приховування суттєвого факту, за наявності якого особа не могла набути громадянства України, а саме факт постійного проживання на території України до 24.08.1991 батьків ОСОБА_1 , документально не підтверджується, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області № 495/12830/23 від 08.12.2023 року, що підтверджувало цей факт скасовано постановою Одеського апеляційного суду від 08.04.2025 року.

Відповідач зазначає, що рішення про набуття громадянства не може ґрунтуватися на скасованому рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, тобто, скасування судового рішення про встановлення факту спричиняє втрату правової підстави для набуття громадянства, а отже, і створює необхідність для прийняття ГУ ДМС в Одеській області рішення про скасування рішення про набуття громадянства.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст.262 КАС України.

08 травня 2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № 44336/25) з доданими доказами.

Станом на 23 травня 2025 року, будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиції позивача та відповідача, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

ОСОБА_1 , відповідно до положень Закону України «Про громадянство України», 18.04.2024 року набув громадянства України за територіальним походженням.

З матеріалів особової справи ОСОБА_1 встановлено, що 27.02.2024 року ОСОБА_1 подав до ГУ ДМС в Одеській області заяву № 5114-000064297 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.

Підставою для набуття громадянства в заяві № 5114-000064297 позивач зазначив постійне проживання батьків позивача на території України до 24 серпня 1991 року.

Факт постійного проживання батьків позивача підтверджувався рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 08.12.2023 року по справі № 495/12830/23, яким задоволено заяву ОСОБА_1 , за участю зацікавленої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області.

Так, Білгород-Дністровським міськрайонним судом встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є батьками заявника ОСОБА_1 на території України до 24 серпня 1991 року, а саме у період з грудня 1978 року по лютий 1982 року.

18.04.2024 року ГУ ДМС в Одеській області було прийнято рішення набуття ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням відповідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України».

15.01.2025 року позивачем було отримано паспорт громадянина України, номер НОМЕР_1 , запис №351, орган що видав 5115.

ГУ ДМС в Одеській області 20.09.2024 року було подано апеляційну скаргу на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 08.12.2023 року по справі № 495/12830/23.

10.10.2024 року ухвалою Одеського апеляційного суду було відкрито провадження за апеляційною скаргою ГУ ДМС в Одеській області та зупинено дію рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 08.12.2023 року по справі № 495/12830/23.

Постановою Одеського апеляційного суду від 08.04.2025 року по справі № 495/12830/23 апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області - задоволено частково. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 грудня 2023 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення. У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Білгород-Дністровський відділ Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення, - відмовлено.

08.04.2025 року ГУ ДМС в Одеській області було прийнято рішення про скасування рішення про набуття громадянства України за територіальним походженням, у зв`язку з тим, що громадянство України було набуто шляхом, приховування суттєвого факту, за наявності якого особа не могла набути громадянства України, а саме факт постійного проживання на території України до 24.08.1991 батьків ОСОБА_1 , документально не підтверджується, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області № 495/12830/23 від 08.12.2023 року, що підтверджувало цей факт скасовано постановою Одеського апеляційного суду від 08:04.2025 року.

Вважаючи рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 08.04.2025 року про скасування рішення про набуття громадянства України за територіальним походженням від 18.04.2024 року протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Джерела права та висновки суду

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначено Законом України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 2235 (далі - Закон № 2235).

Так, відповідно до положень ст. 2, п. 2 ст. 6, ч. 1, 5, 8 ст. 8, ч. 6 ст. 9 Закону № 2235 законодавство України про громадянство ґрунтується на таких принципах:

- єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України;

- запобігання виникненню випадків без громадянства; - неможливості позбавлення громадянина України громадянства України; - визнання права громадянина України на зміну громадянства;

- неможливості автоматичного набуття громадянства України іноземцем чи особою без громадянства внаслідок укладення шлюбу з громадянином України або набуття громадянства України його дружиною (чоловіком) та автоматичного припинення громадянства України одним з подружжя внаслідок припинення шлюбу або припинення громадянства України другим з подружжя;

- рівності перед законом громадян України незалежно від підстав, порядку і моменту набуття ними громадянства України;

- збереження громадянства України незалежно від місця проживання громадянина України.

Документами, що підтверджують громадянство України, є: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; тимчасове посвідчення громадянина України; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну.

Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215 затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок № 215), яким визначено перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Пунктом 1 розділу І Порядку № 215 визначено, що для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.

Статтею 6 Закону № 2235 визначено, що Громадянство України набувається, зокрема, за територіальним походженням.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону № 2235 особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24.08.1991 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

У разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Для оформлення набуття громадянства України в установленому порядку разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подається: особою без громадянства - декларація про відсутність іноземного громадянства; іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство.

Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Пунктом 94 Порядку № 215 передбачено, що Територіальний орган Державної міграційної служби України перевіряє відповідність оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України.

Під час перевірки документів щодо поновлення особи у громадянстві України, крім перевірки відповідності оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України, територіальний орган Державної міграційної служби України також перевіряє у межах своєї компетенції відсутність передбачених Законом підстав, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається.

Як встановлено судом з матеріалів особової справи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 подав до ГУ ДМС в Одеській області заяву № 5114-000064297 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.

Підставою для набуття громадянства в заяві № 5114-000064297 позивач зазначив постійне проживання батьків позивача на території України до 24 серпня 1991 року.

Факт постійного проживання батьків позивача підтверджувався рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 08.12.2023 року по справі № 495/12830/23, яким задоволено заяву ОСОБА_1 , за участю зацікавленої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області.

Так, Білгород-Дністровським міськрайонним судом було встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є батьками заявника ОСОБА_1 на території України до 24 серпня 1991 року, а саме у період з грудня 1978 року по лютий 1982 року.

18.04.2024 року ГУ ДМС в Одеській області було прийнято рішення набуття ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням відповідно ч.1 ст. 8 Закону.

ГУ ДМС в Одеській області 20.09.2024 року було подано апеляційну скаргу на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 08.12.2023 року по справі № 495/12830/23.

10.10.2024 року ухвалою Одеського апеляційного суду було відкрито провадження за апеляційною скаргою ГУ ДМС в Одеській області та зупинено дію рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 08.12.2023 року по справі № 495/12830/23.

Постановою Одеського апеляційного суду від 08.04.2025 року по справі № 495/12830/23 апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області - задоволено частково. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 грудня 2023 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення. У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Білгород-Дністровський відділ Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення, - відмовлено.

Таким чином, у даних правовідносинах, підставою для оформлення позивачем громадянства було судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання батьків позивача на території України до 24 серпня 1991 року, як це передбачено частиною першою статті 8 Закону.

Суд зазначає, що саме судове рішення, на підставі якого особа звернулася за набуттям громадянства, є юридичним фактом, що підтверджує наявність законної підстави для реалізації права, на громадянство.

Водночас, у разі скасування такого судового рішення, цей юридичний факт втрачає свою чинність і доказову силу, а отже, втрачається і правова підстава, яка слугувала єдиною основою для набуття громадянства України позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 7, 8, 10-13, 15 цього Закону внаслідок подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, у тому числі невионання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство) декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що 08.04.2025 року ГУ ДМС в Одеській області було правомірно прийнято рішення про скасування рішення про набуття позивачем громадянства України за територіальним походженням, у зв`язку з тим, що громадянство України було набуто шляхом, приховування суттєвого факту, за наявності якого особа не могла набути громадянства України, а саме факт постійного проживання на території України до 24.08.1991 батьків ОСОБА_1 , документально не підтверджується, оскільки рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області № 495/12830/23 від 08.12.2023 року, що підтверджувало цей факт скасовано постановою Одеського апеляційного суду від 08.04.2025 року.

Суд погоджується з доводами відповідача відносно того, що рішення про набуття громадянства не може ґрунтуватися на скасованому рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, тобто, скасування судового рішення про встановлення факту спричиняє втрату правової підстави для набуття громадянства, а отже, і створює необхідність для прийняття ГУ ДМС в Одеській області рішення про скасування рішення про набуття громадянства.

Відносно тверджень позивача у позові, що постанова Одеського апеляційного суду про скасування рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду винесена 08.04.2025 року та в цей же день підготовлено подання та в цей же день відповідачем прийнято рішення про скасування громадянства, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Тобто, з цього моменту втрачає чинність рішення, яким було встановлено юридичний факт, що був підставою для оформлення громадянства позивачу. Тобто в день ухвалення рішення судом апеляційної інстанції об`єктивно припинила існувати правова підстава, для набуття позивачем громадянства.

Суд враховує доводи відповідача відносно того, що ГУ ДМС в Одеській області діяло в межах наданих законом повноважень та зобов`язань, відреагувавши на факт втрати чинності рішення, що не потребувало окремого тривалого провадження чи встановлення додаткових обставин, оскільки єдина юридична підстава була скасована рішенням суду апеляційної інстанції.

Скасування рішення про набуття громадянства є відновленням правової реальності відповідно до чинного законодавства.

В даному випадку, дії ГУ ДМС в Одеській області були спрямовані на усунення правової невизначеності, яка виникла після скасування рішення суду першої інстанції.

Акт індивідуальної дії - це рішення суб`єкта владних повноважень, що стосується конкретної особи. Однак важливо підкреслити, що індивідуальний адміністративний акт може бути скасований, якщо виявлено, що він був ухвалений на підставі недостовірної чи недійсної інформації або внаслідок втрати підстав для його існування, що прямо передбачено у частині першій статті 21 Закону України «Про громадянство України», яка дозволяє скасування рішення про набуття громадянства України, якщо особа набула громадянства внаслідок подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Суд зазначає, що виконання завдань адміністративного судочинства залежить від встановлення адміністративним судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального та процесуального права, а тому статтею 9 КАС України на суд покладено обов`язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для правильного з`ясування всіх обставин справи.

Дієвість адміністративного судочинства залежить від того, наскільки повно і всебічно будуть підтверджені доказами обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із правовим висновком, викладеним у Постанові Верховного Суду від 25.01.2018 року по справі № 800/399/17, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість, звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Спірне рішення повинно оцінюватися судом на відповідність дотримання принципу законності.

Такий принцип відображено у частині другій статті 19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем повністю доведено правомірність вчинених ним дій при розгляді заяви позивачки.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення є безпідставними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Питання судових витрат судом не вирішується у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2, 6-10, 77, 90, 139, 250, 251, 255, 257, 258, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Державної міграційної служби в Одеській області (65014, м. Одеса, вул. Преображенська, буд. 44, ).

Суддя С.О. Cтефанов

.