Справа № 160/28726/24
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2025 року м. Дніпросправа № 160/28726/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року

у справі №160/28726/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення за формою «Ф» №1-0466-UA0033698 від 12.06.2024, №1-04660-UA0033698 від 12.06.2024, №1-0466- UA0033698 від 12.06.2024, №0-0466 від 27.02.2023.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 12.06.2024 року №1-0466-UA0033698 в частині визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2022 рік у розмірі 12312,62 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 12.06.2024 року №1-0466-UA0033698 в частині визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік у розмірі 17471,93 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 27.02.2023 року №0-0466. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Представником ОСОБА_1 подано клопотання про ухвалення додаткового рішення, у якій заявник просив стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року у справі № 160/28726/24 клопотання представника ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 гривень.

Судом зазначено, що розмір заявлених витрат є частково обґрунтованим та частково пропорційним до предмета спору, при цьому доводів щодо значення справи для сторони або публічного інтересу позивачем не наведено, в т.ч. відсутні обґрунтування можливості, наприклад, припинення господарської діяльності позивача в залежності від результатів судового розгляду та ін. Адвокатом подано позов та відповідь на відзив, заява про ухвалення додаткового рішення, ознайомлення з матеріалами справи.

Суд, з`ясовуючи обґрунтованість заявлених витрат, зазначив, що спірні правовідносини є поширеними, за змістом такі відносини не були суттєво складними, в наявності стале нормативно-правове регулювання таких правовідносин, а також судова практика, про що свідчить в т.ч. виклад позовної заяви. Суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу з 20000,00 грн до 4000,00 грн за критеріями обґрунтованості та пропорційності.

Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, Головним управління ДПС у Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, в якій заявник просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Скаржник зазначає, що заявлені до відшкодування позивачем витрати є неспівмірними із складністю цієї справи, наданими адвокатом послугами у ході розгляду справи безпосередню у суді першої інстанції та не відповідають критерію термальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

За вимогами статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За змістом частин другої - п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Статтею 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05.07.2012 №5076-VI встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Суд, розглядаючи заяву про розподіл судових витрат та вирішуючи її по суті, має детально визначити чи підтверджуються вони документально (реально понесені) чи заявлений розмір відповідає визначеним приписами КАС України критеріям та чи є такі витрати співмірними зі складністю справи та здійсненими стороною діями під час розгляду спору.

Як зазначено Верховним Судом в постанові від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява №19336/04).

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн, представником позивача надано: 1) Договір про надання правничої допомоги від 01.10.2024 року №BL01-10/24 (далі Договір);

2) Акт виконаних робіт від 31.01.2025 року №1 (далі Акт).

Договором погоджено надання позивачу правничої допомоги. Згідно п. 4.1. Договору оплата здійснюється згідно домовленості. За п. 4.2-4.3. Договору на підтвердження факту надання послуг складається акт наданих послуг, а оплата здійснюється на підставі рахунку протягом 3 банківських днів з дати його отримання.

Згідно Акту в рамках справи №160/28726/24 виконано наступні роботи:

1) ознайомлення з матеріалами справи: 30 хв, 1000,00 грн;

2) перегляд судової практики: 1 год, 2000,00 грн;

3) пошук рішень органу місцевого самоврядування: 1 год, 2000,00 грн;

4) формування правової позиції: 2 год 30 хв, 5000,00 грн;

5) складення позовної заяви: 3 год, 6000,00 грн;

6) складання відповіді на відзив: 2 год, 4000,00 грн.

Також Актом фактично змінено порядок розрахунків: заміть 3 банківських днів з дати отримання рахунку на 30 днів з моменту підписання Акту.

Оскільки Акт підписаний сторонами, надані витрати є такими, що підлягають сплаті, в зв`язку з чим наявні правові підстави для їх розподілу.

Доводи скаржника про те, що витрати на професійну правничу допомогу неспівмірні з урахуванням складністю справи, є хибними, оскільки складність справи не є єдиним критерієм для визначення співмірності витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04, п. 269).

Суд апеляційної інстанції зауважує, що з урахуванням застосованої судом мотивації прийняття рішення про часткове задоволення заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, та приймаючи до уваги правову позицію відповідача, викладену у апеляційній скарзі щодо загальних міркувань про завищення заявлених та задоволених витрат, підстав для скасування додаткового рішення у справі № 160/28726/24 , не вбачається, та доводами апеляційної скарги не підтверджується.

В даному випадку, оцінивши складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, з огляду на подані документи, також враховуючи критерії розумності та співмірності заявленої суми фактично понесених витрат, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області у розмірі, який вказав суд першої інстанції.

Виходячи в вищенаведеного, передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування додаткового рішення відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року у справі №160/28726/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати ухваленнята може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко