Справа № 380/24475/24
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2025-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

23 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/24475/24 пров. № А/857/18579/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шавеля Р. М.
суддів -Бруновської Н. В.
Хобор Р. Б.

перевіривши апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року в справі № 380/24475/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною, спонукання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною, спонукання до вчинення дій.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач ГУ ПФ України у Львівській області подав апеляційну скаргу.

Перевіряючи апеляційну скаргу на відповідність вимогам статей 293-296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та наявність підстав до застосування процесуальних наслідків, визначених статтями 298-299 КАС України, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 55 КАС України встановлено, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Згідно із частиною першою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Пунктом 1 частини першою статті 59 КАС України визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (частина третя статті 59 КАС України).

Відповідно до частини восьмої статті 59 КАС України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Судом встановлено, що апеляційну скаргу від імені ГУ ПФ України у Львівській області подано та підписано заступником начальника відділу представництва інтересів в судах та інших органах № 1 Юридичного управління Кожухар І.І.

На підтвердження повноважень вказаної особи до апеляційної скарги долучено копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /далі ЄДРПОУ/.

Щодо наданої копії виписки з ЄДРПОУ, апеляційний суд зазначає наступне.

Відомості, які зазначені у виписці з ЄДРПОУ, передбачають наступні повноваження представника Кожухар І.І.: вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (відмова позивача від позову визнання позову відповідачем)).

Апеляційний суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 зазначила, що з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ухвалила постанову від 11 вересня 2024 року в справі № 440/14831/23, у якій підтримала висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 02 липня 2020 року в справі № 9901/39/20, в ухвалі від 08 червня 2022 року в справі № 303/4297/20, відповідно до яких для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

Отже, повноваження посадових осіб діяти від імені суб`єкта владних повноважень в порядку самопредставництва підтверджуються законом, статутом, положенням, трудовим договором та за потреби посадовою інструкцію.

При цьому, інститут самопредставництва не передбачає обмежень у діях особи, яка представляє інтереси юридичної особи або суб`єкта владних повноважень в порядку самопредставництва.

Отже, доказів на підтвердження повноважень Кожухар І.І. діяти від імені ГУ ПФ України у Львівській області в порядку самопредставництва (зокрема, статуту, положення або трудового договору), до апеляційної скарги не додано.

Окрім цього, за інформацією, зазначеною у виписці з ЄДРПОУ, повноваження Кожухар І.І. визначені саме як повноваження представника, що свідчить про право підписанта апеляційної скарги діяти в межах повноважень, передбачених інститутом представництва, а не інституту самопредставництва.

При цьому, будь-якої довіреності на підтвердження повноважень представника Кожухар І.І. до апеляційної не долучено.

Враховуючи, що документи, які підтверджують, що Кожухар І.І. уповноважена підписувати апеляційну скаргу чи є особою, яка діє відповідно до Закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), на підставі яких вона здійснює самопредставництво у цій справі відсутні, останньою не надано підтвердження її повноважень як представника в справі, відповідно до п.1 ч.4 ст.298 КАС України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається скаржнику.

Апеляційний суд звертає увагу скаржника, що звернення до суду передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги.

Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності таких повноважень на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення до апеляційного суду.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для прийняття до розгляду вказаної апеляційної скарги, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку, що є підставою для повернення апеляційної скарги, відповідно до п.1 ч.4 ст.298 КАС України.

Повернення апеляційної скарги ГУ ПФ України у Львівській області з огляду на підписання її особою, повноваження якої не підтверджені, та надання скаржнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до апеляційного суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі апеляційного оскарження судового рішення учасником справи.

При постановленні ухвали апеляційним судом враховано правову позицію, яка викладена в ухвалах Верховного Суду від 10 липня 2024 року в справі 360/1389/23, від 05 березня 2025 року в справі № 826/17778/14, від 17 березня 2025 року в справі № 320/6315/22.

На підставі викладеного, керуючись статтями 296, 297, 298 КАС України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року в справі № 380/24475/24, - повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор