Справа № 146зп-25/160
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
23 травня 2025 р.Справа №146зп-25/160
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову без пред`явлення відповідного адміністративного позову до суду у порядку, визначеному ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, -
21.05.2025р. через систему "Електронний суд" ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить:
Вказану заяву заявник обґрунтовує тим, що мають місце очевидні ознаки порушення охоронюваної прибережної зони та якщо не зупинити безпідставне використання землі - це надалі продовжить шкодити екологічному середовищу та наносити матеріальних збитків, оскільки на спірній земельній ділянці територіальної громади проводяться будівельні роботи, без відведення вказаної ділянки з обов`язковим присвоєнням кадастрового номеру, визначенням цільового призначення та без отримання відповідного дозвільного документу УДАБК (ДІАМ) на проведення будівельних робіт з зазначенням категорії складності таких робіт, з урахуванням того, що це є прибережна захисна смуга; невжиття засобів забезпечення адміністративного позову значно ускладнить відновлення порушених прав. Також заявник посилається на ухвали судів по кримінальним провадженням, дані з гугл карти (які, на думку заявника, підтверджують візуально на місцевості фактичні розміри ділянки, ПЗС, розмір водних об`єктів і тим самим доводи позову; доводять неможливість реалізації будівельного проекту у заявлених МУО, повідомленнях УДАБК межах і обсягах; свідчать про порушення при видачі МУО та повідомлень УДАБК) та відомості з державного земельного кадастру, згідно яких спірна ділянка та усе будівництво повністю входить до Ландшафтного заказнику місцевого значення «ЛІВОБЕРЕЖНИЙ».
Окрім того, у заяві заявник також заявляє клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання заяви посилаючись на те, що ніде не працює та не зареєстрований як фізична особа-підприємець, тому розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу, так як у нього відсутні кошти.
Так, за приписами ст.8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Вирішуючи питання щодо можливості звільнити заявника від сплати судового збору за подання даної заяви про забезпечення позову, суд з урахуванням правових позицій, викладених у постанові Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 23.01.2015р. №2 Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011року №3674-УІ Про судовий збір, а також у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016р. №2 виходить із того, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.
Так, позивачем на підтвердження скрутного майнового стану та неможливість сплати судового збору надано, зокрема, відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків від 17.05.2025р. про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору - ОСОБА_1 за період з січня 2024 року по березень 2025 року, згідно яких інформація про доходи заявника відсутня, а тому він є малозабезпеченою особою та позбавлений можливості сплатити судовий збір за подання даної заяви про забезпечення позову.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що вищенаведені обставини позбавляють заявника можливості сплатити судовий збір у розмірі та у спосіб, визначені Законом України Про судовий збір та є достатніми доказами на підтвердження скрутного матеріального становища заявника, а, відповідно, і достатніми підставами для звільнення останнього від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позовної заяви до подання позовної заяви з урахуванням вимог ст. 8 Закону України Про судовий збір та ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України.
Розглянувши вищевказану заяву заявника про забезпечення позову, вивчивши надані докази на підтвердження поданої заяви, суд не находить обґрунтованих підстав для задоволення даної заяви, виходячи з наступного.
Суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову згідно до ч.1 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України.
При цьому, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи з таких підстав, а саме:
- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом якого він звернувся або має намір звернутися до суду;
- очевидними є ознаки протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю ч.1, ч.2 ст. 150 вказаного наведеного Кодексу.
За приписами п.4 ч.1 ст.151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.
У відповідності до вимог ч.1, ч.5 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
При цьому, відповідно до абз.2 п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008р. Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ, в ухвалі про забезпечення позову, суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Разом з тим, заява заявника про забезпечення позову, а також і додані до даної заяви докази, не містять посилань на конкретні обставини, що свідчать про наявність обставин, що можуть ускладнити в майбутньому поновлення порушених (оспорюваних) прав та інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.
Так, посилання заявника на відсутність права власності у ТОВ «Ріверсайд.» спростовується самим змістом заяви де зазначено, що земельні ділянки наведені у заяві передані у користування Товариства 26.01.2022р. за рішенням Дніпровської міської ради, 07.08.2022р. здійснено відчуження земельних ділянок, а 23.11.2023р. зареєстровано право власності за наведеним Товариством.
Також і наявні містобудівні умови, затверджені наказом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради №193 від 10.08.2023р., які не визнані протиправними та не скасовані у встановленому законодавством порядку (такі докази до заяви не додані).
А відтак, доводи заявника про проведення будівельних робіт на земельних ділянках, на які не отримано право власності та відсутність містобудівних умов, спростовуються наведеними у заяві та доданими до неї доказами.
Щодо наявності ухвал судів у кримінальних провадженнях, то ці обставини не є доказами порушень, які описані позивачем у цій заяві, відсутні вироки судів у цих кримінальних справах, які набрали законної сили, а тому ці доводи заявника є необґрунтованими в силу ст.62 Конституції України, за якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Судом не можуть бути прийняті до уваги в якості належних та допустимих доказів дані гугл карт та розрахунки заявника, наведені у заяві, з метою вжиття заходів забезпечення позову до подання позову до суду, оскільки надання цим доказам оцінки має відбуватися у ході вирішення спору, а не на стадії забезпечення позову до подання його до суду.
Те ж саме стосується і посилань позивача на відомості державного земельного кадастру.
Фото та відео докази також не підтверджують наведених порушень, оскільки на них зображено лише природу (водойма, ліс та інше), відсутня адреса та дата їх складання.
А відтак, наведені у заяві обставини та підстави, а також і докази, на які заявник посилається у заяві про забезпечення позову, беззаперечно будуть обрані заявником підставами для подання відповідного позову, оцінка яким має надаватися судом при вирішенні спору по суті позову, тому надання оцінки наведеним у цій заяві обставинам і підставам щодо виявлених, на думку заявника, порушень при розгляді заяви про забезпечення позову є наслідком вирішення спору по суті до ухвалення рішення у справі, тому є неприпустимим.
Слід також зазначити, що сама «можливість» настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом необхідності вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, адже суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.
В даному випадку, слід врахувати і те, що судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях та домислах, оскільки суперечитиме законодавчо визначеним принципам і завданням адміністративного судочинства.
Отже, заявником не доведено обґрунтованими доказами існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення по адміністративній справі, або, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що заявником не доведено наявності у даній адміністративній справі хоча б однієї з вичерпного переліку підстав, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України та не надано відповідних доказів на підтвердження існування небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення у справі за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, щодо не усунення порушень земельного законодавства із захоплення (протиправного зайняття) земельної ділянки у районі провулку Широкого, Амур Нижньодніпровського району м. Дніпро, для постановлення судом ухвали про забезпечення позову до подачі позовної заяви.
За таких обставин, у Дніпропетровського окружного адміністративного суду відсутні підстави для задоволення заяви заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Керуючись ст.8 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 133, 150-154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову від 21.05.2025р. задовольнити.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову від 21.05.2025р.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову від 21.05.2025р. відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали у відповідності до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва