Справа № 320/10940/23
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року Київ справа №320/10940/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, -

встановив:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі також відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України «По особовому складу» від 21.02.2023 №180 о/с щодо звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ, з 22.02.2023 зі служби в поліції за п. 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію»;

- поновити ОСОБА_1 на посаду інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ, з 22.02.2023;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.04.2023 відкрито провадження у справі, яке вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду, прийнятою під час розгляду справи у судовому засіданні, постановлено продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Адміністративний позов обґрунтовано безпідставністю застосування до позивача дисциплінарної відповідальності з огляду на відсутність обставин вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач, у наданому суду відзиві наголошує, що у межах спірних правовідносин він діяв відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені у наданому суду відзиві.

Такі доводи заперечені позивачем у наданій суду відповіді на відзив.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.12.2022 командиром роти № 2 БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП капітаном поліції ОСОБА_2 надано рапорт (№ 1440вн/41/37/1-2022 від 28.12.2022) про те, що під час проведення цільового інструктажу перед заступанням на чергування роти № 2 БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП 28.12.2022 згідно затвердженого графіку несення служби, ним спільно з старшим інспектором відділення моніторингу та аналітичного забезпечення БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 та інспектором відділення моніторингу та аналітичного забезпечення БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_4 виявлено відсутність інспектора взводу № 2 роти № 2 БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , який на неодноразові телефонні дзвінки не відповідав.

Згідно розстановки сил та засобів роти № 2 БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області у денну зміну 28.12.2022 ОСОБА_1 повинен був заступити до несення служби у складі наряду патрульної поліції «Циклон - 0102» спільно з поліцейським взводу № 2 роти № 1 БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП старшим сержантом поліції ОСОБА_5 та поліцейським взводу № 1 роти № 2 БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП сержантом поліції ОСОБА_6 на службовому транспортному засобі TOYOTA PRIUS з реєстраційним знаком НОМЕР_1 (на синьому фоні).

За фактом відсутності на службі більше трьох годин старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 старшим інспектором відділення кадрового забезпечення БПП в містах- Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , 28.12.2022 складено акт (№ 1443вн/41/37/1/2022 від 28.12.2022) про відсутність на службі.

Близько 12:00 ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_2 , на власний мобільний телефон та повідомив, що «проспав» і виявив бажання та готовність заступити до несення служби. Прибувши для несення служби ОСОБА_1 перебував в однострої поліцейського зі знаками розрізнення та з закріпленою за ним зброєю. Для перевірки несення служби до місця знаходження ОСОБА_1 прибули старший лейтенант поліції ОСОБА_3 та лейтенант поліції ОСОБА_4 .. Під час спілкування з ОСОБА_1 в нього виявили ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, запропоновано старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 пройти медичний огляд в КПП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорська» на, що він погодився.

Згідно довідки лікаря нарколога ОСОБА_8 № 694 встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю (0,835 проміле алкоголю). ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків.

Вказані відомості відображені у матеріалах службового розслідування, за наслідком проведення якого складено висновок службового розслідування від 26.01.2023.

В ході службового розслідування встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 порушено вимоги пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 6, 8 та 14 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, абзаців другого та третього пункту першого, абзацу сьомого пункту другого розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, підпунктів 1 та 10 пункту 3.1 розділу III Посадової інструкції поліцейського/інспектора патрульної поліції затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції 05.01.2016 № 4/1, що виразилося в особистій недисциплінованості, допущенні перебування на службі у стані сп`яніння, порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, учиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції України, недотриманні етики поліцейського, та своїх посадових (функціональних) обов`язків.

Дисциплінарна комісія під час службового розслідування дійшла до висновку, що дисциплінарні проступки, вчинені старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 дискредитують честь держави, підривають авторитет Національної поліції України та є несумісними із подальшим проходженням служби в Національній поліції України.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 13.02.2023 № 85 «Про застосування до працівника БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП дисциплінарного стягнення», інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

На підставі такого наказу відповідачем прийнято наказ «По особовому складу» від 21.02.2023 № 180 о/с щодо звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ, з 22.02.2023 зі служби в поліції за п. 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію».

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно пункту 14 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337- VІІІ (далі - Дисциплінарний статут) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно абзацу 7 пункту 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами правових спорів» № 9 від 06.11.1992 визначено, що прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Згідно статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до вимог статті 3 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами МВС України, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 8 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про Національну поліцію» поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань.

Згідно з пунктами 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до положень статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частин 3 та 8 статті 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія та керівник враховують характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.

У контексті встановлених службових розслідуванням обставин, позивачем зазначено, що 28.12.2022 він мав вихідний день. Разом з тим, суд критично оцінює такі доводи позивача, оскільки ОСОБА_1 у власних поясненнях, які він надавав під час проведення службового розслідування, пояснив - « 28.12.2022 я повинен був заступати на несення служби о 07:00, куди я не прибув, через погане самопочуття...».

Тобто, позивач був обізнаний, що, відповідно до графіку несення служби особового складу БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП на місяць грудень 2022, 28.12.2022 рота № 2 заступає на чергування у денну зміну.

Для того, щоб отримати додатковий вихідний день, поліцейський повинен подати рапорт на ім`я командира батальйону, попередньо погодивши його із командиром роти. Подібні рапорти підлягають реєстрації у групі документального забезпечення та зберігаються там певний час. Разом з тим, рапорт на додатковий вихідний день 28.12.2022 ОСОБА_1 не подавався.

Позивач стверджує, що командир роти ОСОБА_2 прибув до його будинка та попрохав здати зброю та формений одяг, що позивач і зробив. Разом з тим, матеріали справи свідчать, що позивач 28.02.2022 вже перебуваючи в КПП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорська» після того як із запізненням заступив до несення служби, був одягнений у однострій та мав при собі табельну зброю.

Таким чином, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд доходить висновку про те. що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 своїми діями порушив обов`язки неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського та професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових обов`язків, наказів керівництва, відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Враховуючи вищевказане, застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є правомірним і пропорційним. Відповідач при прийнятті оскаржуваних наказів діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні підстави для визнання протиправними та скасування спірного наказу та задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки оскаржуване рішення відповідає наведеним у частині 2 статті 2 КАС України критеріям.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.