Справа № 340/367/25
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2025 року м. Дніпросправа № 340/367/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року (суддя 1-ї інстанції Сагун А.В.) в адміністративній справі №340/367/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

22.01.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якій просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням 5 відсотків внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ - 20632802) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01.01.2016 по 31.12.2017 у розмірі 58 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, з 01.01.2018 у розмірі 70 відсотків повідних сум грошового забезпечення та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, про протиправну бездіяльність відповідача щодо не проведення позивачу перерахунку та виплати пенсії за вислугою років з урахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, тобто в розмірі 58% та 70% відповідних сум грошового забезпечення. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом до суду.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що судом першої інстанції передчасно зроблено висновок, що норма статті 13, яка набрала чинності з 07.11.2015, на нього не розповсюджується. Вважає, що відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІІ він має право на отримання пенсії за вислугу років у розмірі 58 процентів відповідних сум грошового забезпечення, оскільки відповідно до абзацу другого пункту 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VIII (у редакції згідно із Законом № 900-VІІІ) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. З огляду на наведене та враховуючи, що вислуга років позивача при призначенні пенсії становила 21 рік, останній вважає, що має право на отримання пенсії за вислугу років саме у розмірі 58 відсотків відповідних сум грошового забезпечення (за станом здоров`я 55 відсотків плюс за кожний рік вислуги понад 20 років 3 відсотки відповідних сум грошового забезпечення).

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у її задоволенні.

Позивачем подано відповідь на відзив відповідача, в якому просить апеляційну скаргу задовольнити.

В силу пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером по лінії Міністерства внутрішніх справ України, з 09.06.2010 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Наказом начальника УМВС України в Кіровоградській області №254 о/с від 08.06.2010 позивача звільнено в запас Збройних сил на підставі п.64 «Ж» (за власним бажанням) з посади заступника начальника відділу начальника слідчого відділення Знам`янського МВ.

Наказом начальника УМВС України в Кіровоградській області від 09.07.2010 № 325 о/с частково змінено пункт наказу УМВС України в області від 08.06.2010 № 254 о/с в частині звільнення: вважати звільненим з органів МВС за п. 64 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ ( а.с.7).

Вислуга років позивача станом на день звільнення становила у календарному обчисленні 20 рік 08 місяців 18 днів, а в пільговому обчисленні для призначення пенсії 21 років 09 місяців 23 дні.

Відповідно до свідоцтва про хворобу позивача № 301 від 30.10.2010: захворювання ТАК, пов`язане з проходженням служби в ОВС України. Непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час ( а.с.27).

12.12.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо здійснення перерахунку та виплати з 01.01.2016 пенсії відповідно до Закон № 2262-ХІІ, з урахуванням 5 відсотків, унаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, відповідних сум грошового забезпечення ( а.с.17).

Листом від 20.12.2024 № 10700-11181/Г-03/8-1100/24 відповідачем відмовлено позивачу у перерахунку пенсії, оскільки останнього звільнено не у відставку, а у запас, тому він не має права на збільшення розміру пенсії на 5 відсотків ( а.с.11).

Наведені обставини зумовили звернення позивача до суду з даною позовною заявою.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що оскільки позивач звільнений у запас за пунктом 64 «б» (через хворобу) 08.06.2010, службу в поліції не проходив, а отже, норма ст. 13, яка набрала чинності з 07.11.2015, на останнього не розповсюджується.

Суд апеляційної інстанції переглядаючи судове рішення доходить наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробітті з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які зокрема перебували на службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 за № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ, в редакції чинній на час звільнення позивача і призначення йому пенсії).

За приписами п. «а» ст.12 Закону №2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у п. «б» - «д» ст. 1-2 цього Закону, незалежно від віку в разі, якщо вони мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше, за винятком осіб, зазначених у ч. 3 ст. 5 цього Закону.

Пунктом «а» ч. 1 ст. 13 Закону №2262-XII визначено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (п. «а» ст. 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (ст.43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Пунктом 62 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114 (в редакції чинній на момент призначення пенсії, за текстом - Положення №114) звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться:

а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

За змістом п. «б» ст. 64 Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.

Натомість відповідно до п. «б» ст. 65 Положення № 114 особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби за рішенням військово-лікарської комісії, винесеним до звільнення особи із служби.

Колегія суддів зазначає, що питання перерахунку раніше призначених пенсій з врахуванням грошового забезпечення у розмірах встановлених для поліцейських, вже були предметом розгляду у Верховному Суді.

Зокрема у постановах від 05.02.2021 у справі № 1.380.2019.000262, від 11.03.2021 у справі № 1.380.2019.002722 та від 13.04.2022 у справі № 0540/6069/18-а, Верховний Суд дійшов наступних висновків:

«Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що звільнення зі служби в запас і у відставку є різними формами звільнення та пов`язані з настанням різних обставин.

Звільнення у запас через хворобу здійснюється у випадку недосягнення особою віку, встановленого Законом № 2232-XII для перебування у запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я непридатні до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатні 2-го ступеня). Натомість звільнення у відставку через хворобу здійснюється щодо осіб, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивача звільнено у запас Збройних сил України за пунктом 64 «б» (через хворобу) з 29.09.2015 згідно з наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 28.09.2015 № 680/о/с.

На момент призначення пенсії позивачу (30.09.2015) пункту «а» частини першої статті 13 Закону № 2262-XII діяв в редакції Закону від 04.02.1994 № 3946-12, за змістом якої пенсії за вислугу років військовослужбовцям призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-XII, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 відсотків, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. За кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що розмір 55 відсотків грошового забезпечення при обрахуванні пенсії застосовується для осіб, які звільнені у відставку за віком або за станом здоров`я. Позивачу, який звільнений в запас, вірно встановлено пенсію у розмірі 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення та додатково за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Крім того, за правилами статті 63 Закону № 2262-XII (у редакції Закону від 23.12.2015 № 900-VIII) пенсії перераховують у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Водночас з 01.01.2016 не відбулось підвищення чи ведення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» внесено зміни в пункт «а» статті 13 Закону № 2262-XII та розширено коло осіб, яким призначається пенсія на підставі пункту «а» частини першої статті 13 цього Закону за рахунок осіб, звільнених зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Як встановлено у справі, що розглядається, позивач звільнений у запас Збройних сил за пунктом 64 «б» (через хворобу ) 29.09.2015, службу в поліції не проходив, а отже, норма статті 13, яка набрала чинності з 07.11.2015 на позивача не розповсюджується.

Таким чином передбачені статтею 63 Закону №2262-XII підстави для перерахунку раніше призначених пенсій не настали».

Як вбачається з матеріалів цієї справи та не заперечується сторонами, наказом начальника УМВС України в Кіровоградській області №254 о/с від 08.06.2010, з урахуванням змін внесених наказом начальника УМВС України в Кіровоградській області від 09.07.2010 № 325 о/с, позивача звільнено в запас Збройних сил на підставі п.64 «б» (через хворобу) з посади заступника начальника відділу начальника слідчого відділення Знам`янського МВ. Відповідачем з 09.06.2010 була призначена пенсія позивачу за вислугу років у розмірі 53% відповідних сум грошового забезпечення (50% за вислугу років + 3% за рік вислуги понад 20 років).

З урахуванням наведених законодавчих норм, правових висновків Верховного Суду та встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачу, який звільнений в запас, було вірно встановлено пенсію у розмірі 50 % відповідних сум грошового забезпечення на підставі пункту «а» частини першої статті 13 Закону №2262-XII (чинної на час призначення пенсії), оскільки розмір 55% грошового забезпечення при обрахуванні пенсії дійсно застосовується для осіб, які звільнені у відставку за віком або за станом здоров`я. Відтак, оскільки позивач був звільнений у запас 08.06.2010 за пунктом 64 «б» (через хворобу), службу в Національній поліції не проходив, норма статті 13 Закону № 2262-XII, яка набрала чинності з 07.11.2015, на позивача не розповсюджується.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції відповідно до приписів ст. 77 КАС України відхиляє доводи позивача, на підтвердження доводів скарги, щодо неправомірного призначення пенсійним органом йому пенсії за вислугу років в розмірі 53% відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції відповідають правовій позиції Верховного Суду, а тому, враховуючи норми ч. 5 ст. 242 КАС України, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржене судове рішення скасуванню.

Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року в адміністративній справі №340/367/25 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 21 травня 2025 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник