Справа № 520/6486/25
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2025-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 травня 2025 року справа № 520/6486/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Григоров Д.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (просп. Повітряних Сил, 6,м. Київ,03049, ) третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) , третя особа: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила :

- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України від 07.02.2025 №11/д, оформлене у формі витягу із протоколу комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, складене за фактом розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.10.2024;

- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.10.2024 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 та прийняти рішення з урахуванням правових висновків суду.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що з січня 2020 року позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.06.2024р. у справі №641/728/24 встановлено факт проживання однією сім`єю, як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в період з січня 2020 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 (день смерті ОСОБА_4 ).

Позивачка зазначала, що після початку воєнного вторгнення РФ на територію України, 24.02.2022р. ОСОБА_4 було мобілізовано і згодом направлено для проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_4 . 26.09.2022 р. надійшло сповіщення про смерть ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 25.10.2024 р. позивачка звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) ОСОБА_4 , однак за наслідками розгляду цієї заяви за належністю відповідачем згідно оскаржуваного рішення документи позивачки було направлено на доопрацювання, тобто фактично відмовлено у виплаті спірної допомоги.

Ухвалою суду від 31.03.2025р. відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін, запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позовну заяву.

Відповідач, повідомлений про відкриття провадження у справі, до суду відзив на позовну заяву не надав без повідомлення причин.

Суд зазначає, що надання відзиву є правом відповідача. Відповідно до частини 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Треті особи, повідомлені про наявність судового провадження, пояснень до суду з приводу позовних вимог не надали.

З врахуванням викладеного суд вважає за можливе розгляд та вирішення справи на підставі наявних у ній доказів, беручи до уваги, що позивачем було надано до суду копію оскаржуваного рішення, прийнятого в протокольній формі, яке містить мотиви його ухвалення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Громадянин ОСОБА_4 був мобілізований в зв`язку з уведенням в Україні воєнного стану 24.02.2022р. та оголошенням мобілізації і був направлений для проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_4 , де проходив службу на посаді командира 3 механізованого відділення командир машини 3 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_5 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_4 , військове звання молодший сержант.

Як вказують матеріали справи, ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 при захисті Батьківщини, про що свідчить копія свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_6 , копія довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України № 12/666 від 09.11.2023р.

Суд зауважує, що наведені вище обставини за змістом оскаржуваного рішення не є спірними.

Також судом встановлено, що згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №202 від 27.03.2023р., вказано, що право на одноразову грошову допомогу відповідно п.2 постанови КМУ від 28.02.2022р. №168 має мати ОСОБА_4 - ОСОБА_3 , а також наказано виплатити ОСОБА_3 частину зазначеної допомоги в сумі 1 000 000 грн., залишок невиплаченої суми одноразової грошової допомоги 4/5 від призначеної суми виплачувати щомісячно частками впродовж 40 наступних місяців.

25.10.2024 ОСОБА_1 , звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою від 05.08.2024р. про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) молодшого сержанта командира 3 механізованого відділення командира машини 3 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_5 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 біля населеного пункту Кучерівка Куп`янського району Харківської області при захисті Батьківщини, під час виконання бойових завдань.

При цьому ОСОБА_1 вказувала на те, що проживала з ОСОБА_4 однією сім`єю, як жінка та чоловік, без реєстрації шлюбу, на підтвердження чого надала рішення суду цивільної юрисдикції про встановлення факту спільного проживання.

За наслідками розгляду зазначеної заяви документи позивачки для призначення одноразової грошової допомоги відповідачем було повернуто на доопрацювання, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства Оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 07.02.2025р. № 11/д.

Підставами такого повернення було зазначено, що відповідно до наданих документів заявниця не відноситься до одного з подружжя.

Також судом встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.06.2024р. у справі №641/728/24 встановлено факт проживання однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з січня 2020 року по 22 вересня 2022 року.

Як свідчать відомості ЄДРСР вказане рішення не оскаржувалося та набрало законної сили.

Вирішуючи спір по суті, суд зауважує таке.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз цієї норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом". Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Предметом спору в цій справі є рішення комісії Міністерства оборони України щодо направлення на доопрацювання пакету документів з питання призначення позивачці одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю її чоловіка, який загинув внаслідок травми, що пов`язана із захистом Батьківщини. Тобто фактично позивачці було відмовлено у виплаті вказаної допомоги за наявних поданих нею документів.

Законом, що визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон №2011-XII.

Правовідносини щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги врегульовано статтями 16 - 16-4 Закону № 2011-ХІІ, які неодноразово зазнавали змін, зокрема, в частині визначення кола осіб, які мають право на одноразову грошову допомогу в разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Суд, враховуючи закріплений в статті 58 Конституції України принцип незворотності дії законів у часі, зазначає, що при вирішенні питання про наявність в особи права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги застосуванню підлягає закон, чинний на момент виникнення права на отримання такої допомоги.

Наведене правило також знайшло своє відображення в пункті 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», за змістом якого одноразова грошова допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Так, пунктом 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ (тут і надалі - в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, відповідно до підпункту 1 пункту 2 зазначеної статті одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Пунктами 1, 2 статті 16-1 Закону № 2011-ХІІ визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначений Порядком №975.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 975 (тут і надалі - в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Аналіз норм Закону № 2011-XII та Порядку № 975 свідчать, що одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, членам сім`ї військовослужбовця у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Ключовим питанням у цій справі є правомірність рішення відповідача щодо права позивачки як дружини померлого військовослужбовця на призначення та отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону №2011-ХІІ, яка виплачується у разі загибелі військовослужбовця, особі, яка є членом сім`ї цього військовослужбовця, однак не перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі.

В зв`язку з цим суд зауважує, що згідно пункту 10 Порядку №975, члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені); свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста); рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні); постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому-шістнадцятому згаданого пункту, та копію відповідного рішення суду.

Отже, одноразова грошова допомога виплачується: 1) членам сім`ї військовослужбовця; 2) якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Ці висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.01.2024р. у справі №560/17953/21.

Коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, визначене статтею 16-1 Закону №2011-XII, а саме: члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (в редакції статті 16-1, чинній на дату смерті військовослужбовця) та батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого) (в редакції статті 16-1, чинній на момент звернення позивачки із заявою та прийняття спірного рішення відповідача).

Оспорюване рішення відповідача мотивовано саме відсутністю доказів на підтвердження статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця (надане рішення суду, яким встановлено факт перебування позивачки з загиблим військовослужбовцем у шлюбі без його реєстрації, на думку відповідача не свідчить про те, що позивачка перебувала на утриманні загиблого відповідно до Закону №2011-XII, що дає право на отримання одноразової грошової допомоги).

Суд з такими висновками відповідача не погоджується та зауважує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.01.2024р. у справі №560/17953/21, застосовуючи положення статей 1, 3 Сімейного кодексу України, зазначила, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки та відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30.01.2020р. у справі №287/167/18-ц (провадження №14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023р. у справі №290/289/22-ц (провадження №61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належить встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Судом встановлено, що факт спільного проживання позивачки з померлим військовослужбовцем однією сім`єю встановлено рішенням суду у справі № 641/728/24.

Таким чином, цим рішенням підтверджується факт того, що ОСОБА_4 спільно проживав, був пов`язаний спільним побутом, мав взаємні права та обов`язки з позивачкою, тобто вони фактично були подружжям, що дає право позивачці на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до частини першої статті 16-1 Закону №2011-XII.

Доведення того, що перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах, позивачка перебувала на утриманні загиблого військовослужбовця не вимагається, оскільки за змістом наведених вище положень Сімейного кодексу України проживання однією сім`єю передбачає наявність взаємних прав та обов`язків. При цьому, доведення окремо факту утримання може мати місце щодо осіб, які однією сім`єю з військовослужбовцем не проживали. Такі особи є окремою категорією осіб, які мають право на отримання спірної допомоги.

Наведене узгоджується з правовими висновками, сформульованими Верховним Судом у постановах від 06.04.2022р. у справі №826/9171/16.

У подальшому законодавець Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги від 09.12.2023 №3515-IX виклав статтю 16-1 Закону №2011-XII у редакції, в якій відповідно до пункту 4 цієї статті передбачив, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Суд звертає увагу на те, що позивачка звернулась до відповідача із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її чоловіка як дружина загиблого, однак підставою для повернення документів на доопрацювання відповідач визначає відсутність документів на підтвердження її знаходження на утриманні позивача. Разом з тим, положення частини першої статті 16-1 Закону №2011-XII передбачають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, зокрема і одного із подружжя, який не одружився вдруге та, як зазначалось раніше, факт того, що позивачка є одним із подружжя встановлено судом.

Ураховуючи, що судом цивільної юрисдикції було встановлено факт проживання позивачки з загиблим військовослужбовцем однією сім`єю як чоловіка і жінки, суд доходить висновку, що підхід Міністерства оборони України щодо повернення позивачці документів, які містили наведене рішення суду, на доопрацювання з метою надання документів, яким встановлено факт перебування на утриманні загиблого та посилання на відсутність факту реєстрації, що обумовило повернення документів, поданих позивачкою для призначення одноразової грошової допомоги, є необґрунтованим.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у справі № 120/17960/23 (постанова від 05.02.2025р.)

Як вказувалося вище, межі судового контролю при розгляді справ стосовно незаконності рішень суб`єктів владних повноважень визначено ст. 2 КАС України.

Так, відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, перевіривши згідно наведеної норми оскаржуване рішення відповідача, суд вважає, що його прийнято обґрунтовано, із урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що вказує на необхідність адміністративний позову задовольнити.

Обраний позивачкою спосіб захисту порушеного права у формі повторного розгляду поданої нею заяви про виплату спірної допомоги відповідає характеру спірних правовідносин та є належним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України від 07.02.2025р. №11/д, оформлене у формі витягу із протоколу комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, складене за фактом розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.10.2024;

- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.10.2024 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 та прийняти рішення з урахуванням правових висновків суду, що викладені в цьому рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства Оборони України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень) 96 коп.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.В. Григоров