Справа № 160/2345/25
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2025 року Справа № 160/2345/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу №160/2345/25 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -
УСТАНОВИВ:
28.01.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, в якій позивач просить:
- визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської міської ради VIII скликання за №215/48 від 20.03.2024р. «Про відмову гр. ОСОБА_1 , у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гаража № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 » та рішення Дніпровської міської ради VIII скликання за №208/48 від 20.03.2024р. «Про відмову гр. ОСОБА_1 , у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гаража № НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 »;
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2025 року цій позовній заяві присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/2345/25 та дана адміністративна справа розподілена судді Ількову В.В..
Ухвалою суду від 31.01.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, залишено без руху.
Ухвалою суду від 14.02.2025 року продовжено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви, що викладені в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2025 у справі №160/2345/25 на п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали суду.
Позивачем усунуто недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Витребувано додаткові докази по справі, зокрема:
- рішення Дніпровської міської ради VIII скликання за №215/48 від 20.03.2024р. «Про відмову гр. ОСОБА_1 , у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гаража № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 » та рішення Дніпровської міської ради VIII скликання за №208/48 від 20.03.2024р. «Про відмову гр. ОСОБА_1 , у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гаража № НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 »;
- всі наявні докази, що послугували підставою для прийнятті спірного рішення;
- всі наявні докази щодо суті спору.
20.03.2025 року відповідачем подано відзив на позовну заяву по справі №160/2345/25. Долучені додаткові докази по справі.
Ухвалою суду від 21.03.2025 року у задоволенні клопотання Дніпровської міської ради про вихід із спрощеного провадження та призначення справи №160/2345/25 до розгляду у порядку загального позовного провадження, відмовлено.
15.04.2025 року відповідачем подано заяву про залишення позову без розгляду через пропуск, на їх думку строків звернення позивача до суду із цим позовом.
Ухвалою суду від 18.04.2025 року у задоволенні заяви представника Дніпровської міської ради про залишення адміністративного позову без розгляду, відмовлено
Продовжено строк розгляду адміністративної справи №160/2345/25 до 19.05.2025р., включно.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 16.05.2025 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
17 січня 2025 року він випадково дізнався, що на веб-сервісі Дніпровської міської ради було опубліковані два рішення Дніпровської міської ради VIII скликання за №215/48 від 20.03.2024р. та №208/48 від 20.03.2024р. «Про відмову гр. ОСОБА_1 , у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гаража № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 » та «Про відмову гр. ОСОБА_1 , у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гаража № НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 » - викопіювання з сайту ДМР з розділу «Знайдені публічні рішення та розпорядження» додається.
Позивач вказує про те, що він не погоджується із з прийняттям відповідачем вказаних спірних рішень вважає їх протиправними та такими, що істотно порушують його законні інтереси та права.
Вважає, що у місячний строк з дати набрання законної сили судовим рішенням, а це 23.12.2022р. Дніпровською міською радою рішення не прийнято, чим порушено вимоги ч.3ст.123 Земельного кодексу України.
Окрім цього, вказує на те, що положення статті 123 ЗК України містять вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
На думку позивача, спірні рішення, прийняті відповідачем, вказують на протиправність та безпідставність таких рішень, та у сукупності з іншими підставами вищезазначеними, вказані рішення Дніпровської міської ради підлягають визнанню протиправним та скасуванню.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що питання регулювання земельних відносин відповідно до закону вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради (п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).
Вказують, що саме орган місцевого самоврядування - Дніпровська міська рада у відповідності до норм чинного законодавства вирішує питання в галузі земельних відносин, а оскільки міська рада є колегіальним органом, то і волевиявлення ради оформлюється у формі рішення, яке приймається більшістю голосів від загального складу ради.
Для винесення питання на розгляд сесії необхідно здійснити ряд дій, передбачених Статутом Дніпровської міської ради, який затверджений рішенням Дніпровської міської ради VII скликання №63/57 від 20.05.2020 року, Регламентом, який затверджений рішенням Дніпровської міської ради VIII скликання № 2/1-2 від 16.12.2020 року (із змінами) та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Згідно частини 2 статті 43 Регламенту, рішення ради нормативно-правового характеру та інші акти набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо радою не встановлено інший, більш пізній строк введення цих рішень у дію. Офіційним оприлюдненням вважається публікація рішення ради на офіційному вебсайті ради або в інший спосіб відповідно до самого рішення чи закону.
Відповідач вказує на те, що у разі звернення громадянина, який зацікавлений в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності з відповідним клопотанням про надання дозволу на розролення проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, за наслідками розгляду такого клопотання орган виконавчої влади чи то орган місцевого самоврядування повинен прийняти відповідне рішення, а саме або надати такий дозвіл, або відмовити у наданні такого дозволу із зазначенням саме конкретної підстави такої відмови визначеної в ч. 7 ст. 118 ЗК України.
Згідно положень чинного законодавства, наявність генерального плану та плану зонування території міста є обов`язковою умовою у разі надання земельних ділянок, які будуть використовуватися для розміщення об`єктів будівництва, і в свою чергу законність та обґрунтованість вибору місця розташування земельної ділянки визначається саме з урахуванням обов`язковості дотримання вимог такої містобудівної документації, при цьому суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів та таке право може бути реалізовано лише за умови використання земельної ділянки у відповідності до вимог містобудівної документації, про що прямо зазначено в частині 7 статті 118 Земельного кодексу України.
Також, вказують про те, що невідповідність місця розташування земельних ділянок за адресою АДРЕСА_1 , була встановлена компетентним органом Дніпровської міської ради з розгляду вищевказаних клопотань, на підставі чого колегіальним органом місцевого самоврядування - Дніпровською міською радою в межах своїх повноважень прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що передбачено статтею 118 ЗК України.
А отже, невідповідність місця розташування бажаних позивачу земельних ділянок за вищевказаною адресою є безумовною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність.
Також, вказують про те, що оскаржувані позивачем рішення Дніпровської міської ради від 20.03.2024 року №208/48 «Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гараж № НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 » та №215/48 «Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гараж № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 . 2 П (Соборний район)» є ненормативним актом, що застосовується одноразово і з прийняттям, якого виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, а відтак такий позов не може бути задоволений, так як оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію шляхом виконання.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно із Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_4 (індексний номер: 41242243) від 27.07.2015, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, є власником гаражу № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 » автогаражний кооператив» обслуговуючий кооператив, загальною площею 41,8кв.м.
05.07.2016 позивач звернувся до міського голови Філатова Б.А. із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,001га, яка розташована у АДРЕСА_1 , цільове призначення: для індивідуального гаража.
Із змісту вказаного клопотання вбачається надання позивачем наступних копій документів: паспорта громадянина України; довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; правовстановлюючих документів на нерухоме майно; технічного паспорту на об`єкт; графічні матеріали, що забезпечують чітке відображення всіх елементів та написів, що містить графічне зображення земельної ділянки із зазначенням місця розташування її меж, контури об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці, із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки.
Клопотання зареєстроване відповідачем за вх.№36/3749 від 05.07.2016 року.
Листом від 25.10.2017 №8/7-1999 Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради повідомлено позивачу про неможливість надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гаражу у гаражному кооперативі «Метал-5».
В обґрунтування такого рішення у листі від 25.10.2017 року №8/7-1999 зазначено про таке. Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради у межах наданих повноважень розглянуто клопотання від 05.07.2016 №36/3749 та зазначено, що набуття прав на земельні ділянки кооперативами здійснюється саме як юридичними особами, а не окремо громадянами-членами кооперативу. Якщо гараж знаходиться у боксі, має загальний фундамент або стіни з іншими гаражами, він є частиною майна гаражного кооперативу і земля під ним не підлягає окремій приватизації або розділу. Враховуючи зазначене, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гаража у гаражному кооперативі «Метал-5» не вбачається можливим.
Копію листа від 25.10.2017 року №8/7-1999 надіслано ОСОБА_1 згідно із реєстром на відправку поштової кореспонденції за жовтень 2017 Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради - 25.10.2017.
Також, згідно із Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_5 (індексний номер: 39252064) від 17.06.2015, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, позивач є власником гаражу № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_3 » автогаражний кооператив» обслуговуючий кооператив, загальною площею 118,8кв.м.
07.11.2016 року позивач звернувся до міського голови Філатова Б.А. із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,001га, яка розташована у АДРЕСА_1 , на ділянці розміщено капітальний гараж № НОМЕР_2 , цільове призначення земельної ділянки: для обслуговування гаражу.
Із змісту вказаного клопотання вбачається надання позивачем наступних копій документів: паспорта громадянина України; довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; правовстановлюючих документів, що свідчать про державну реєстрацію. Права власності на нерухоме майно, технічний паспортна об`єкт нерухомого майна, графічні матеріали, що підтверджують розмір земельної ділянки.
Клопотання зареєстроване відповідачем за вх.№36/6245 від 07.11.2016 року.
Листом від 27.10.2017 №8/7-2045 Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради повідомлено позивачу про неможливість надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гаражу у гаражному кооперативі «Метал-5».
В обґрунтування такого рішення у листі від 27.10.2017 №8/7-2045 зазначено таке. Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради у межах наданих повноважень розглянуто клопотання від 07.11.2016 №36/6245 та зазначено, що набуття прав на земельні ділянки кооперативами здійснюється саме як юридичними особами, а не окремо громадянами-членами кооперативу. Якщо гараж знаходиться у боксі, має загальний фундамент або стіни з іншими гаражами, він є частиною майна гаражного кооперативу і земля під ним не підлягає окремій приватизації або розділу. Враховуючи зазначене, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гаража у гаражному кооперативі «Метал-5» не вбачається можливим.
Копію листа від 27.10.2017 №8/7-2045 надіслано ОСОБА_1 згідно із реєстром на відправку поштової кореспонденції за жовтень 2017 Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради - 27.10.2017 року.
06.12.2021 позивач звернувся до міського голови Філатова Б.А. із запитом щодо стану розгляду клопотань №36/3749 від 05.07.2016 р. та №36/6245 від 07.11.2016 р. (а.с.15).
Листом від 23.12.2021 №8/7-2722 Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради повідомлено позивачу, що листами від 25.10.2017 вих. № 8/7-1999 та від 27.10.2017вих. №8/7-2045 надано вичерпну інформацію щодо порушеного питання.
Листом від 09.06.2022 №8/7-449 на електронне звернення позивача від 31.05.2022 №13/1276 щодо клопотань від 05.07.2016 вх.№36/3749 та від 07.11.2016 вх.№36/6245 Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради повідомлено, що листами від 25.10.2017 вих.№8/7-1999 та від 27.10.2017 вих.№8/7-2045 (що додаються) надавалась вичерпна відповідь щодо порушеного питання, а також про те, що листом від 06.12.2021 вх.№36/7781 позивач вже звертався за такою інформацією та листом від 23.12.2021 вих.№87-2722 йому були надані копії вказаних відповідей на клопотання.
Вважаючи протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради щодо не розгляду клопотань від 05.07.2016р. за №36/3749 та від 07.11.2016р. за №36/6245 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 року, яке набрало законної сили, по справі №160/11243/22 позовну заяву позивача було задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради (, місцезнаходження: 49000, м.Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд 75) щодо розгляду клопотань ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) від 05.07.2016 за №36/3749 та від 07.11.2016 за №36/6245 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Зобов`язано Дніпровську міську раду (, місцезнаходження: 49000, м.Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд 75) розглянути клопотання ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) від 05.07.2016 за №36/3749 та від 07.11.2016 за №36/6245 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

На виконання вищевказаного рішення суду були підготовлені проекти рішень Дніпровської міської ради:

«Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гаража № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 »;

«Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гаража № НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 ».

24.03.2023 року ці проекти рішень оприлюднені на офіційному Інтернет-порталі Дніпровської міської ради (https://dniprorada.gov.ua) відповідно до процедури встановленої Регламентом Дніпровської міської ради VIII скликання, затвердженого рішенням міської ради від 16.12.2020 року № 2/2-2.

Отже, слід вказати про те, що за наслідками розгляду клопотань ОСОБА_1 від 07.11.2016 року вх.№36/6245 та від 05.07.2016 року вх.№36/3749 Дніпровською міською радою 20.03.2024 року були прийняті рішення:

№208/48 «Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гараж № НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 (Соборний район)». Оприлюднено на офіційному сайті Дніпровської міської ради 22.03.2024 року о 16 год. 04 хв.;

№215/48 «Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гараж № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 ». Оприлюднено на офіційному сайті Дніпровської міської ради 22.03.2024 року о 15 год. 22 хв.

Як на підставу для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гараж № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 у рішенні міської ради від 20.03.2023 року № 208/48 було зазначено:

«у зв`язку із невідповідністю місця розташування об`єкта (гаража) на зазначеній території вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно- правових актів, а саме: розташуванням частин об`єкта (гаража) в охоронній зоні повітряної лінії електропередачі напругою 35 кВ, що не відповідає вимогам ст. 32 Закону . України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів»;

невідповідністю місця розташування об`єкта (гаража) на зазначеній території вимогам чинної містобудівної документації, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, що є підставою для відмови у наданні такого дозволу відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України».

Підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гараж № НОМЕР_1 по вул. Генерала Пушкіна, 2 П (Соборний район) у рішенні міської ради від 20.03.2024 року № 215/48 було вказано те, що об`єкт (гараж) розташовано в зоні зміни функціонального призначення під території дозволених видів громадської, багатоквартирної житлової забудови різної поверховості або садибної забудови, що не належить до переважних або супутніх видів використання зазначеної зони і не відповідає вимогам чинної містобудівної документації, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, що є підставою для відмови у наданні такого дозволу відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Позивач вважає вказані рішення відповідача протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України від 21.05.1997 року № 280/97- ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до приписів статті 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Згідно статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Положеннями статті 11 України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

При цьому, за визначенням, наведеним у статті 1 України «Про місцеве самоврядування в Україні»: - виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами; - делеговані повноваження - повноваження органів виконавчої влади, надані органам місцевого самоврядування законом, а також повноваження органів місцевого самоврядування, які передаються відповідним місцевим державним адміністраціям за рішенням районних, обласних рад; - посадова особа місцевого самоврядування - особа, яка працює в органах ісцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Відповідно до частини 1 статті 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Організаційні засади реалізації повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо здійснення державної регуляторної політики визначаються Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Частиною 2, 4 статті 54 цього Закону визначено, що відділи, управління та інші виконавчі органи ради є підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому комітету, сільському, селищному, міському голові, голові районної у місті ради. Положення про відділи, управління та інші виконавчі органи ради затверджуються відповідною радою.

Згідно статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Таким чином, наведене вище нормативно-правове регулювання дає підстави дійти висновку, що міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», а також іншими законами.

При цьому, виконавчими органами міських рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Відповідно, виконавчі органи міських рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам. Міська рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів міських рад. При цьому, відділи, управління та інші виконавчі органи ради є підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому комітету, міському голові.

Також, органи місцевого самоврядування, які одночасно здійснюють, владні управлінські функції на основі законодавства, у земельних правовідносинах виступають як представницькі органи суб`єкта власності - народу України, територіальної громади власників землі щодо права розпорядження, притаманного власнику. Статтями 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України та статтями 80, 84, 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України врегульовано порядок розпорядження землею.

Отже, у відповідності до положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Дніпровська міська рада є представницьким органом місцевого самоврядування.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради. Питання організації управління районами в містах належить до компетенції міських рад.

Згідно статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» гарантується судовий захист прав місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно підпункту 9, 10 пункту «б» частини 1 статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у межах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їх компетенції, є суб`єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції, зокрема нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Отже, враховуючи наведене, слід дійти висновку, що як суб`єкт владних повноважень орган місцевого самоврядування Дніпровська міська рада вирішує в межах закону питання в галузі земельних відносин.

Статтею 12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

У відповідності до статті 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам міст є комунальною власністю. Отже, право омунальної власності на землю (земельні ділянки), виникає і без реєстрації в силу спеціальних вимог закону.

Таким чином, враховуючи положення статті 83 Земельного кодексу України презюмується належність земельних ділянок на території міста Дніпро територіальній громаді міста з визначенням її власника Дніпровської міської ради.

Відповідно до частини першої статті 122 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування, із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Таким чином, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування лише на підставі відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, а оскільки представницьким органом місцевого самоврядування є Дніпровська міська рада, а отже саме вона наділена повноваженнями щодо розпорядження землями територіальних громад та, зокрема, надання таких земельних ділянок у власність чи користування як фізичним, так і юридичним особам.

Відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України, громадяни зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки),індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 ЗК України визначено перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме:

невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів;

невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів;

невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, слід дійти висновку, що якщо у разі звернення громадянина, який зацікавлений в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності з відповідним клопотанням про надання дозволу на розролення проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, за наслідками розгляду такого клопотання орган виконавчої влади чи то орган місцевого самоврядування повинен прийняти відповідне рішення, а саме або надати такий дозвіл, або відмовити у наданні такого дозволу із зазначенням саме конкретної підстави такої відмови визначеної в ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Статтею 39 ЗК України визначено, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

При цьому слід зазначити, що згідно із пункту 7 частини 1 статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

Приписами частини 1 та частини 2 статті 16 вказаного Закону встановлено, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Затвердження оновленої містобудівної документації на місцевому рівні здійснюється згідно із статтями 16-1, 17, 18 та 19 цього Закону.

Згідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Обов`язковою складовою генерального плану населеного пункту є план зонування території цього населеного пункту.

Згідно пункту 9 частини 1 статті 1 цього Закону, план зонування території (зонінг) - документація, що є складовою комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади або генерального плану населеного пункту і визначає умови та обмеження використання території у межах визначених функціональних зон.

Відповідно до статті 18 Закону план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації (частин 2 статті 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»),

У відповідності до частини 3 вказаної статті Закону, зонування території здійснюється з дотриманням таких вимог:

урахування попередніх рішень щодо планування і забудови території;

виділення зон обмеженої містобудівної діяльності;

відображення існуючої забудови територій, інженерно-транспортної інфраструктури, а також основних елементів планувальної структури територій;

урахування місцевих умов під час визначення функціональних зон;

установлення для кожної зони дозволених і допустимих видів використання територій для містобудівних потреб, умов та обмежень щодо їх забудови;

узгодження меж зон з межами територій природних комплексів, смугами санітарно-захисних, санітарних, охоронних та інших зон обмеженого використання земель, червоними лініями;

відображення меж прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів;

відображення обмежень (у тому числі меж) використання приаеродромної території, встановлених відповідно до Повітряного кодексу України.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про основи містобудування» до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій.

Місцеві ради вирішують інші питання у сфері містобудування відповідно до закону, а також можуть делегувати вирішення питань, що належать до їх компетенції, своїм виконавчим органам або відповідним місцевим державним адміністраціям.

Питання регулювання земельних відносин відповідно до закону вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради (п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Частинами 1, 2 ст. 59 вказаного Закону передбачено, шо рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, саме орган місцевого самоврядування - Дніпровська міська рада у відповідності до норм чинного законодавства вирішує питання в галузі земельних відносин, а оскільки міська рада є колегіальним органом, то і волевиявлення ради оформлюється у формі рішення, яке приймається більшістю голосів від загального складу ради.

Відповідно до Європейської хартії місцевого самоврядування (ратифіковано Законом України № 452/97-ВР від 15.07.1997 року «Про ратифікацію Європейської хартії місцевого самоврядування»), органи місцевого самоврядування, в межах закону, мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу.

Для винесення питання на розгляд сесії необхідно здійснити ряд дій, передбачених Статутом Дніпровської міської ради, який затверджений рішенням Дніпровської міської ради VII скликання №63/57 від 20.05.2020 року, Регламентом, який затверджений рішенням Дніпровської міської ради VIII скликання № 2/1-2 від 16.12.2020 року (із змінами) та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Так, рішенням від 19.10.2022 року №52/28 Дніпровська міська рада затвердила Положенням про департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради (далі - Департамент), в якому було визначено основні напрямки його діяльності (далі - Положення).

Відповідно до пункту 1.2 Положення Департамент підзвітний і підконтрольний Дніпровській міській раді, підпорядкований виконавчому комітету міської ради, міському голові.

Згідно пункту 1.3 Положення, у своїй діяльності Департамент керується Конституцією і законами України, постановами Верховної Ради України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, рішеннями центральних органів виконавчої влади за напрямком діяльності, міської ради та її виконавчого комітету, розпорядженнями міського голови, документацією системи управління якістю, цим Положенням та іншими нормативно-правовими актами.

Так, підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 Положення визначено, шо Департамент готує проєкти рішень міської ради у сфері земельних відносин, відповідно до повноважень, покладених на нього.

Пунктами 5.1 та 5.2 частини 5 Положення визначено, шо Департамент має право отримувати у встановленому порядку від посадових осіб виконавчих органів міської ради, підприємств, установ і організацій інформацію, документи та інші матеріали, необхідні для виконання покладених на Департамент завдань. Залучати за погодженням з керівництвом виконавчого органу міської ради відповідних спеціалістів для підготовки нормативних та інших документів, а також для розробки і здійснення заходів, які проводяться Департаментом відповідно до покладених на нього завдань.

Таким чином, виконавчим органом Дніпровської міської ради, на якого покладено у відповідності до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження у сфері регулювання земельних відносин, є департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради та, зокрема, інші готуються проєкти рішень міської ради у сфері земельних відносин.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 3 статті 123 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Регламент Дніпровської міської ради визначає, що перед прийняттям рішення міською радою повинен бути розроблений проект рішення, який в обов`язковому порядку попередньо розглядається виконавчим комітетом міської ради, постійними комісіями міської ради в порядку, встановленому Регламентом. Після розгляду проекту рішення комісіями та виконавчим комітетом міської ради проект вноситься до порядку денного та ставиться на обговорення більшості депутатів від загального складу ради.

Відповідно до частини 8 статті 24 Регламенту автор проекту рішення ради забезпечує всю процедуру підготовки проекту рішення у відповідних органах ради, проходження візування проекту рішення у посадових осіб виконавчих органів ради, внесення проекту рішення на розгляд виконавчого комітету ради, включення проекту рішення до Порядку денного сесії ради, проходження процедури прийняття рішення, доповідає у разі необхідності на сесії ради, а також доопрацьовує остаточний текст прийнятого рішення.

Згідно частини 1 статті 25 Регламенту, усі проекти рішень ради попередньо розглядаються виконавчим комітетом ради, постійними комісіями ради в порядку, встановленому Регламентом.

У відповідності до статті 26 Регламенту підготовку проектів рішень, що вносяться на розгляд ради, організовує автор проекту за дорученням міського голови. Проекти рішень із земельних питань, що включені до Переліку адміністративних послуг, які надаються через Центр надання адміністративних послуг м. Дніпра, готуються за дорученням директора департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради. Проект рішення проходить опрацювання (збір погоджувальних підписів (візи).

Відповідно до пункту 5 статті 3 Регламенту проекти рішень, що готуються до розгляду радою, оприлюднюються департаментом забезпечення діяльності Дніпровської міської ради на офіційному вебсайті ради не пізніше як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття, крім випадків, коли законодавством України передбачені більш стислі строки розгляду та прийняття рішень з окремих питань (у такому випадку проекти рішень оприлюднюються не пізніше як за 3 робочі дні до дати їх розгляду на сесії ради).

Відповідно до частини 12 статті 26 Регламенту проект рішення проходить опрацювання (збір погоджувальних підписів - візи).

При цьому, після оприлюднення проект рішення, зокрема проекти рішень із земельних питань, а саме; - дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для розміщення: об`єктів промислового та цивільного призначення, індивідуальних житлових будинків, гаражів та для ведення садівництва; - дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок по фактичному розміщенню самочинно збудованих жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); - дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок по фактичному розміщенню об`єктів; - передача земельних ділянок у власність для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); - передача у власність земельних ділянок для ведення садівництва; - передача в оренду земельних ділянок по фактичному розміщенню самочинно збудованих жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); - приватизація громадянином (громадянами) земельної ділянки, яка перебуває у його (їх) користуванні; - відмова в наданні дозволу на розроблення будь-якої документації із землеустрою або передачі земельної ділянки у власність (користування) без розробленої та погодженої в установленому чинним законодавством порядку документації; - продовження строку укладання договорів оренди землі відповідно до прийнятих рішень ради про передачу земельних ділянок в оренду проходять візування в такому порядку: - автор проекту рішення; - коректор; - директор департаменту правового забезпечення ради; - голова профільної постійної комісії ради; - секретар ради.

Таким чином, на сесію міської ради виносяться тільки ті рішення, які пройшли погодження та візування відповідно до процедури встановленої Регламентом Дніпровської міської ради VIII скликання.

Відповідно до статті 1 цього Положення постійні комісії Дніпровської міської ради VIII скликання є органами Дніпровської міської ради, перед якою вони відповідальні та підзвітні. Міською радою утворюються постійні комісії, зокрема з питань архітектури, містобудування та земельних відносин.

Статтею 39 зазначеного Положення наведено перелік загальних повноважень, які належать постійним комісіям, зокрема, абзацом 4 цієї статті визначено, що до повноважень постійних комісій належить попередній розгляд проектів рішень міської ради, які вносяться у встановленому Регламентом міської ради порядку на розгляд міської ради та її органів.

Таким чином, до компетенції постійної комісії з питань архітектури, містобудування та земельних відносин не входить розгляд будь-яких клопотань фізичних чи юридичних осіб про надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Постійна комісія розглядає проекти рішень.

Разом з тим, враховуючи, що виконавчим органом Дніпровської міської ради, на якого покладено у відповідності до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження у сфері регулювання земельних відносин, є департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, а відтак саме цей виконавчий орган уповноважений розглядати такі клопотання та приймати по їх суті відповідні рішення.

Відповідно до статей 18-20 Регламенту Дніпровської міської ради VIII скликання (далі - Регламент) міська рада проводить свою роботу сесійно. Сесії міської ради є чергові та позачергові. Сесія складається з пленарних засідань міської ради, а також засідань постійних профільних комісій.

Частиною 2 статті 41 Регламенту визначено, що рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених законами України.

Згідно частини 2 статті 43 Регламенту, рішення ради нормативно-правового характеру та інші акти набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо радою не встановлено інший, більш пізній строк введення цих рішень у дію.

Офіційним оприлюдненням вважається публікація рішення ради на офіційному вебсайті ради або в інший спосіб відповідно до самого рішення чи закону.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Дніпровської міської ради з клопотаннями від 05.07.2017 року та від 07.11.2016 року стосовно отримання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гаражів № НОМЕР_2 та №404 по вулиці генерала Пушкіна, 2 П.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 року у справі №160/11243/22 було зобов`язано Дніпровську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 від 05.07.2016 року за №36/3749 та від 07.11.2016 року за №36/6245 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

На виконання вказаного рішення суду Департаментом правового забезпечення Дніпровської міської ради на адресу департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради було направлено лист від 15.12.2022 року №4/8-1284 щодо врахування в роботі рішення суду у справі №160/11243/22.

У подальшому Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 року у справі №160/11243/22, в межах наділених повноважень, з метою перевірки відповідності місця розташування запитуваних ОСОБА_1 земельних ділянок вимогам містобудівної документації, було направлено відповідні запити до головного архітектурно-планувального управлінням департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради.

Листом від 27.01.2023 року №4/16-31 головне архітектурно-планувальне управлінням департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради надано відповідь відносно клопотання ОСОБА_1 від 07.11.2016 року вх. 36/6245 (вказаний лист зазначений у констатуючій частині рішення від 20.03.2023 року № 208/48) такого змісту: «За матеріалами плану зонування території міста зазначена земельна ділянка розташована в зоні зміни функціонального призначення.

Зона утворюється з метою поступової переорієнтації промислових, комунально-складських та інших амортизованих підприємств на інші види використання.

Призначається для розташування на територіях, звільнених від виробничої забудови, дозволених видів громадської, багатоквартирної житлової забудови різної поверховості або садибної забудови, інших видів використання з урахуванням вимог будівельних, протипожежних та санітарних норм.

Розміщення індивідуальних гаражів в межах зазначеної зони не відноситься до переважних або супутніх видів використання.

За даними інформаційної бази містобудівного кадастру ділянка розташована в межах Соборного району міста; відсутня інформація щодо наявності в управлінні проектної і дозвільної документації на розміщення об`єктів в межах запитуваної земельної ділянки; запитувана ділянка знаходиться в межах ділянки, на яку до управління надходив запит щодо відповідності місця розташування земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації по фактичному розміщенню АГК «МЕТАЛ-5» від 02.11.2020 року вх. №36/6102 по вул. Генерала Пушкіна, 2 П по фактичному розміщенню гаражів.

Відповідно до «Карти впливу локальних інженерно-геологічних факторів» у складі проекту «Коригування грошової оцінки земель міста Дніпропетровська», розробленої УДНДІПМ «ДІПРОМІСТО» земельна ділянка знаходиться в зоні несприятливих умов для будівництва - на потенційно зсувонебезпечній території з просідаючими ґрунтами.

Згідно з наданими графічними матеріалами частина запитуваної земельної ділянки знаходиться в охоронній зоні повітряної лінії електропередачі напругою 35 кВ (далі ПЛ-35), яка проходить уздовж ділянки.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» у межах охоронних зон об`єктів енергетики забороняється будувати житлові будинки, розміщувати споруди іншого призначення на меншій відстані від елементів електричних мереж ніж встановлено нормами тощо.

Згідно з п.14.2.5 ДБН Б.2-2-12:2019 «Планування та забудова територій» розміщення будинків, споруд і комунікацій не допускається у охоронних зонах повітряних ліній електропередач без наявності відповідних погоджень.

В управлінні відсутня інформація щодо наявності відповідних погоджень.

Розміщення об`єкта не відповідає вимогам чинної містобудівної документації, будівельних норм, державних стандартів та правил».

Листом від 14.03.2023 року №4/16-83 головне архітектурно-планувальне управлінням департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради надано відповідь відносно клопотання ОСОБА_1 від 05.07.2016 року вх. 36/3479 (вказаний лист зазначений у констатуючій частині рішення від 20.03.2023 року №208/48) та зазначено про таке: «За матеріалами плану зонування території міста зазначена земельна ділянка розташована в зоні зміни функціонального призначення.

Зона утворюється з метою поступової переорієнтації промислових, комунально-складських та інших амортизованих підприємств на інші види використання.

Призначається для розташування на територіях, звільнених від виробничої забудови, дозволених видів громадської, багатоквартирної житлової забудови різної поверховості або садибної забудови, інших видів використання з урахуванням вимог будівельних, протипожежних та санітарних норм.

Розміщення, індивідуальних гаражів в межах зазначеної зони не відноситься до переважних або супутніх видів використання.

За даними інформаційної бази містобудівного кадастру ділянка розташована в межах Соборного району міста; відсутня інформація щодо наявності в управлінні проектної і дозвільної документації на розміщення об`єктів в межах запитуваної земельної ділянки; запитувана ділянка знаходиться в межах ділянки, на яку до управління надходив запит щодо відповідності місця розташування земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації по фактичному розміщенню АГК «МЕТАЛ-5» від 02.11.2020 вх. № 36/6102 по вул. Генерала Пушкіна, 2 П по фактичному розміщенню гаражів.

Відповідно до «Карти впливу локальних інженерно-геологічних факторів» у складі проекту «Коригування грошової оцінки земель міста Дніпропетровська», розробленої УДНДІПМ «ДІПРОМІСТО» земельна ділянка знаходиться в зоні несприятливих умов для будівництва - на потенційно зсувонебезпечній території з просідаючими ґрунтами.

Розміщення об`єкта не відповідає вимогам чинної містобудівної документації, будівельних норм, державних стандартів та правил».

За таких обставин, враховуючи наведені вище висновки, а також невідповідність місця розташування земельних ділянок за адресою: вул.Генерала Пушкіна, 2 П, була встановлена компетентним органом Дніпровської міської ради з розгляду вищевказаних клопотань, на підставі чого колегіальним органом місцевого самоврядування - Дніпровською міською радою, в межах своїх повноважен, було прийнято правомірне та обґрунтоване рішення про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що передбачено статтею 118 ЗК України. А отже невідповідність місця розташування бажаних позивачу земельних ділянок за вищевказаною адресою є обґрунтованою підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність.

Отже, Дніпровська міська рада приймаючи оскаржувані рішення діяла у межах та у спосіб визначений діючим законодавством України.

Позивач не надав суду належних доказів порушення відповідачем його прав та інтересів.

Доказів зворотнього матеріали справи не містять.

Окрім того, слід вказати про те, що з оскаржуваних рішень міської ради вбачається, що за своєю природою дані рішення є актами індивідуальної дії та вичерпують свою дію фактом їх виконання, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав позивача.

Доводи позивача як на підставу для задоволення своїх позовних вимог та тим самим скасування рішення міської ради на те, що Дніпровською міською радою порушені строки розгляду його клопотань про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою по вищевказаним земельних ділянкам, є неналежними, оскільки Дніпропетровським окружним адміністративним судом було ухвалено відповідне рішення та зобов`язано міську раду такі клопотання розглянути.

Також, неналежними є доводи та посилання позивача на положення статті 123 ЗК України з огляду на те, що відмова у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою міською радою в оскаржуваних рішення ґрунтувалась на положеннях частини 7 статті 118 ЗК України.

Щодо позовної вимоги стосовно зобов`язання Дніпровську міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гаража № НОМЕР_1 по вул. Генерала Пушкіна, 2 П та дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гаража № НОМЕР_2 по вул.Генерала Пушкіна, 2 П.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи бездіяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. При реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.

Відповідно до пунктів 2, 4 та 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт чи окремі його положення; визнати бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії; визначити інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Аналогічна правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 1340/5638/18.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.

Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовані та доведені позовні вимоги у вказаній вище частині.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, без задоволення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, про таке.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог ст. 139 КАС України, не вирішується.

Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.

Судові витрати покласти на позивача згідно ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Дніпровська міська рада (49000, м.Дніпро, просп. Д.Яворницького, 75, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 16.05.2025 року.

Суддя В.В. Ільков