Справа № 380/7312/25
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 рокусправа № 380/7312/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27.03.2025 № 85 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України Про державну службу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723 Про державну службу, п. п. 10, 12 Закону України від 10.12.2015 № 889 Про державну службу на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за № 58/7.4-22/51 від 20.03.2025 та про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка працювала у державному органі, що не провели класифікацію посад державної служби від 20.03.2025 № 6/7.4-22/38, від 20.03.2025 № 59/7.4-22/51, з часу звернення за призначенням такої пенсії, тобто з 20.03.2025.

Ухвалою від 21.04.2025 суддя відкрила спрощене провадження в адміністративній справі. Також залучила до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 20.03.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення з пенсії по віку на загальних підставах на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу. Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області рішенням від 27.03.2025 № 85 відмовило позивачу у переведені на пенсію за віком згідно з Законом України Про державну службу у зв`язку з відсутністю підстав та умов для призначення такого виду пенсії.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, подав відзив на позовну заяву від 08.05.2025 (вх. № 38323), у якому зазначає, що основним критерієм, який визначає підстави для зарахування того чи іншого періоду роботи особи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, є встановлення за займаною посаду відповідного рангу державного службовця. Посади працівника митниці даною статтею не передбачені. Порядок обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 втратили чинність. Під час розгляду наданих заявником документів, а саме трудової книжки від НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_1 з 28.09.1980 по теперішній час працює в митних органах, за час роботи присвоєно спеціальні звання радника митної служби. Таким чином, оскільки посадовим особам митних органів відповідно до ст. 410 Митного кодексу України присвоюються спеціальні звання і відповідно ці посади не належать до категорій посад державної служби визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ, тому винесено рішення про відмову, через відсутність необхідного стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області подав відзив на позовну заяву від 08.04.2025 (вх. № 5948ел), у якому зазначає, що відповідно до вказаної постанови за принципом екстериторіальності документи позивача розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та відповідно за результатами розгляду поданих документів прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії від 27.03.2025 № 85. При розгляді заяви на перерахунок та доданих до неї документів встановлено, що станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 згідно записів трудової книжки займав посаду «Головного державного інспектора відділу митної статистики» та мав спеціальне звання «Радник податкової та митної справи ІІІ рангу», що не віднесено до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України, незалежно від факту роботи па державної служби.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058.

ОСОБА_1 30.03.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою щодо переведення на пенсію за Законом України Про державну службу.

За принципом екстериторіальності документи позивача розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27.03.2025 № 85 відмовлено у перерахунку пенсії.

У рішенні вказано, що при розгляді заяви на перерахунок та доданих до неї документів встановлено, що станом на 01.05.2016 ОСОБА_2 згідно із записами трудової книжки займав посаду «Головного державного інспектора відділу митної статистики» та мав спеціальне звання «Радник податкової та митної справи III рангу», що не віднесено до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України, незалежно від факту роботи на державній службі.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Закон України Про державну службу регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу. Він визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.

Згідно зі статтею 37 Закону України Про Державну службу від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV), який набрав законної сили з 01.01.2004.

Абзацом 1 частини першої статті 28 Закону № 1058-ІV визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

01.05.2016 набув чинності Закон України Про державну службу № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), згідно із пунктом 2 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України Про державну службу №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно із пунктом 8 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (пункт 10 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення).

Пунктом 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі Порядок № 622, дата набрання чинності 23.09.2016, застосовується з 01.05.2016).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 622 згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII Про державну службу на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII Про державну службу (далі - Закон) мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII Про державну службу:

- мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

- займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Згідно із пунктом 3 Порядку № 622 право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII Про державну службу не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають, зокрема: чоловіки, які досягли віку 62 роки.

Відповідно до абзацу 1 частини третьої Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Аналіз змісту наведених правових норм дає підстави вважати, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень України Закону № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи:

1) які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, та

2) мають передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Так, відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , позивач у період з 28.09.1990 по теперішній час працює в митних органах , а саме:

з 28.09.1990 на посаді податкового інспектора Мостиської митниці;

з 17.12.1990 на посаді державного податкового інспектора Мостиської митниці;

з 01.07.1992 на посаді старшого інспектора Рава-Руської митниці;

01.06.1995 прийняв присягу державного службовця;

з 31.03.1995 на посаді інспектора Рава-Руської митниці;

з 01.04.1997 на посаді інспектора Рава-Руської митниці Держмитслужби України;

з 25.11.1997 на посаді старшого інспектора Рава-Руської митниці Держмитслужби України;

29.12.1997 присвоєне персональне звання радник митної служби ІІІ рангу;

з 01.03.2001 на посаді старшого інспектора Рава-Руської митниці Держмитслужби України;

01.04.2004 присвоєне спеціальне звання інспектора митної служби ІІІ рангу;

25.06.2005 присвоєне спеціальне звання інспектора митної служби ІІ рангу;

з 09.12.2005 на посаді старшого інспектора сектору митного оформлення відділу митного оформлення № 3 Рава-Руської митниці Держмитслужби України;

з 03.05.2006 на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення № 3 Рава-Руської митниці Держмитслужби України;

з 01.07.2006 на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення Рава-Руської митниці Держмитслужби України;

з 01.03.2007 на посаді старшого інспектора сектору митного оформлення № 5 відділу митного оформлення поста «Рава-Руська» Західної регіональної митниці;

з 01.01.2008 на посаді старшого інспектора сектору митного оформлення № 10 відділу митного оформлення поста «Рава-Руська» Західної регіональної митниці;

з 17.03.2008 на посаді старшого інспектора сектору митного оформлення № 6 відділу митного оформлення поста «Рава-Руська» Західної регіональної митниці;

з 01.05.2008 на посаді головного інспектора сектору оформлення транспортних засобів (Рава-Руська) відділу митного оформлення № 5 Львівської митниці;

21.01.2009 присвоєне спеціальне звання радник митної служби ІІІ рангу;

з 25.07.2009 на посаді старшого інспектора сектору митного оформлення № 2 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці;

з 14.08.2003 на посаді старшого інспектора сектору митного оформлення № 3 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці;

з 01.05.2010 на посаді старшого інспектора сектору оперативних чергових митного поста «Краковець» Львівської митниці;

з 09.02.2012 на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Краковець» Львівської митниці;

з 02.02.2013 на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці;

з 01.06.2013 на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці Міндоходів;

05.06.2013 присвоєний 12 ранг державного службовця;

з 08.06.2013 на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Краковець»;

з 28.10.2013 на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Краковець»;

01.07.2014 присвоєне спеціальне звання радник податкової та митної справи ІІІ рангу;

з 07.04.2015 на посаді головного державного інспектора відділу митної статистики Львівської митниці ДФС;

з 01.08.2016 на посаді державного інспектора відділу митної статистики Львівської митниці ДФС;

з 22.12.2016 на посаді державного інспектора відділу чергових Львівської митниці ДФС;

з 10.12.2019 на посаді державного інспектора відділу чергових Галицької митниці Держмитслужби;

05.06.2013 присвоєний 6 ранг державного службовця;

25.06.2020 присвоєне спеціальне звання радник митної служби ІІІ рангу;

з 03.09.2020 на посаді державного інспектора відділу № 1 митного поста «Рава-Руська» Галицької митниці Держмитслужби;

з 05.09.2020 на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Рава-Руська» Галицької митниці Держмитслужби;

з 25.05.2021 на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 5 митного поста «Рава-Руська» Галицької митниці Держмитслужби;

з 16.07.2021 на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 5 митного поста «Яворів» Львівської митниці Державної митної служби України;

з 01.08.2022 на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці Державної митної служби України.

Щодо посилань відповідача в оскарженому рішенні на те, що займані позивачем посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII, суд зазначає таке.

Спеціальним законом, що визначає статус посадових осіб митних органів в Україні, був Митний кодекс України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - МК України).

Частиною першою статті 569 МК України передбачено, що працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Відповідно до частини першої статті 588 МК України пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Аналогічні положення щодо віднесення посадових осіб органів доходів і зборів до державних службовців та пенсійного забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", передбачені і Митними кодексами України від 12.12.1991 та від 11.07.2002.

Отже, посадові особи митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в митних органах зараховується до стажу державної служби, який дає право на набуття пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у рішенні Верховного Суду від 04.04.2018 (зразкова справа № 822/524/18) та постанові Верховного Суду від 10.07.2018 справа № 591/6970/16-а.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач займав посади в митних органах, час роботи на яких зараховується до стажу державної служби.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27.03.2025 № 85 про відмову у перерахунку пенсії, прийняте без урахуванням вищевказаних обставин, тому є таким, що прийняте всупереч нормам чинного законодавства, отже є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд встановив, що на час звернення до відповідача із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" у позивача наявний необхідний вік, стаж державної служби та страховий стаж (підтверджується записами трудової книжки позивача).

Досягнення позивачем пенсійного віку та наявність у нього необхідного страхового стажу відповідач не заперечує.

Отже, на момент звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у нього були наявні умови, які необхідні для переведення на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ Про держану службу на підставі п.п. 10, 12 Закону України від 10.12.2015 № 889 № Про державну службу.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закон № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Оскільки заява позивача про переведення пенсії подана ним 20.03.2025, тому суд вважає за можливим покласти на відповідача обов`язок щодо переведення позивача на пенсію за віком державного службовця з 20.03.2025.

При цьому, довідки від 20.03.2025 № 58/7.4-22/51, № 6/7.4-22/38, від 20.03.2025 № 59/7.4-22/51, є документами, які підтверджують нарахований заробіток позивача під час роботи у Львівській митниці, а тому підлягають врахуванню відповідачем для визначення розміру пенсії позивача.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вул. Батюка, 8, м. Слов`янськ, 84122, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27.03.2025 № 85 про відмову в перерахунку пенсії.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 20.03.2025 переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VІІІ та здійснити нарахування пенсії з врахуванням довідки від 20.03.2025 № 58/7.4-22/51 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідок від 20.03.2025 № 58/7.4-22/51, № 6/7.4-22/38, від 20.03.2025 № 59/7.4-22/51 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд).

4. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 1211,20 грн судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 21.05.2025.

Суддя Кедик М.В.