Справа № 200/6869/23
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року справа №200/6869/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Гайдара А.В., суддів Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 р. у справі № 200/6869/23 (головуючий І інстанції Крилова М.М.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати Позивачу в повному обсязі додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за прийняття участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України , захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області за період перебування на стаціонарному лікуванні після поранення з 01.06.2022 року по 07.06.2022 року включно в розрахунку 100000,00 грн на місяць, в період з 08.06.2022 року по 30.06.2022 року в розмірі 30000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць, а за прийняття участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області з 01 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року, з 01 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року, з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року, 01 лютого 2023 року по 28 лютого 2023 року, з 01 травня 2023 року по 31 травня 2023 року, з 01 липня 2023 року по 31 липня 2023 року додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату Позивачу додаткової винагороди встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022р. "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за прийняття участі у заходах , необхідних для забезпечення оборони України , захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за період перебування на стаціонарному лікуванні після поранення з 01.06.2022 року по 07.06.2022 року включно в розрахунку 100000,00 грн на місяць, в період з 08.06.2022 року по 30.06.2022 року в розмірі 30000 грн. 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а за прийняття участі у заходах , необхідних для забезпечення оборони України , захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області з 01 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року, з 01 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року, з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року, 01 лютого 2023 року по 28 лютого 2023 року, з 01 травня 2023 року по 31 травня 2023 року, з 01 липня 2023 року по 31 липня 2023 року додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, за період з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, за період з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що, відповідно матеріалів справи позивач не приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України , захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у період з 01.01.2023 року по 31.01.2023 року.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.

Позивач у період з 23.04.2022 року по 25.08.2023 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується матеріалами справи.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 01.02.2023 року №456 ОСОБА_1 в період з 12.06.2022 по 13.07.2022, з 13.07.2022 по 13.07.2022, з 15.09.2022 по теперешній час брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України.

Підставою видачі довідки є, зокрема: наказ командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 10.11.2022 року №151/дск та наказ командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 24.01.2023 року №24/дск.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.07.2022 року №208 молодшого сержанта Оклея ОСОБА_2 , командира бойової машини-командира 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону увільнено від займаної посади та зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , як таких, що скоїли дезертирство на підставі витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 26 липня 2022 року № 120-РС та знято з усіх видів забезпечення у зв`язку з самовільним залишенням військової частини з 17 липня 2022 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.11.2022 року №310 наказано молодшого сержанта Оклея ОСОБА_2 призупинити строк військової служби, вислуги років для призначення пенсії та вислуги у військовому званні з 10 серпня 2022 року. Виключити зі списків особового складу з 10 серпня 2022 року. Підстава: витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 05 листопада 2022 року № 212-РС, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10 серпня 2022 року № 0000882.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.11.2022 року №310 наказано молодшого сержанта ОСОБА_1 зарахувати на всі види забезпечення з 15 вересня 2022 року, а на продовольче забезпечення з 05 листопада 2022 року, у зв`язку з поверненням після самовільного залишення військової частини.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.11.2022 року №312 наказано молодшого сержанта ОСОБА_1 призначити за наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 07 листопада 2022 року № 213-РС на посаду стрільця-снайпера 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону, ВОС 100672А, вважати таким, що з 05 листопада 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2730 гривень на місяць, шпк солдат.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.08.2023 року №237 наказано молодшого сержанта Оклея ОСОБА_2 виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, а з продовольчого забезпечення з 26 серпня 2023 року. Вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби.

Відповідно до картки особового рахунку ОСОБА_1 за 2022 рік, останньому додаткова винагорода на час дії військового стану виплачувалась у червні у розмірі 10645,16 грн. та 61290,32 грн., у серпні 100 000,00 грн., у грудні 30 000,00 грн. У травні, липні, вересні, жовтні та листопаді 2022 року додаткова винагорода на час дії військового стану не виплачувалась.

Відповідно до картки особового рахунку ОСОБА_1 за 2023 рік, останньому додаткова винагорода на час дії військового стану виплачувалась у квітні у розмірі 27096,77 грн., винагорода додаткова 30 тис., у травні 30 000,00 грн., у липні 30 000,00 грн., у вересні 24193,55 грн. Додаткова винагорода не виплачувалась у січні, лютому, березні, квітні червні 2023 року.

Спірні правовідносини виникли з приводу наявності підстав для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, а саме додаткової винагороди до 30 000 гривень в розрахунку на місяць з 01.01.2023 року по 31.01.2023 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 Постанови №168, (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до пункту 2-1 Постанови №168, в редакції Постанови від 20.01.2023 № 43, чинної з 21.01.2023, керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

«Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затверджений наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, доповнено розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану», згідно з наказом Міністерства оборони № 44 від 25.01.2023, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за № 177/39233, та який набрав чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з 01.02.2023 (далі Порядок №260).

Відповідно до пункту 2 розділу XXXIV Порядку № 260 (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин), на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

30000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень.

Відповідно до пункту 4 розділу XXXIV Порядку №260, підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Отже, спірним питанням у даній справі (в межах доводів апеляційної скарги) є правомірність не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, а саме додаткової винагороди до 30 000 гривень в розрахунку на місяць з 01.01.2023 року по 31.01.2023 року

Так, в постанові від 25 січня 2024 року в справі № 560/1216/23 Верховний Суд зазначив:

«49. Водночас, незважаючи на позовні вимоги, які стосувалися виплати позивачу додаткової винагороди з 24 лютого 2022 року без визначення кінцевої дати, подані позивачем докази, що охоплювали період з 24 лютого по 31 травня 2022 року, та заперечення відповідача щодо наявності підстав для виплати позивачу вказаної винагороди за час його відрядження до іншої військової частини, суди попередніх інстанцій не встановили, у який період часу та до якої військової частини ОСОБА_1 був відряджений з початку введення воєнного стану в Україні, а також якими обставинами позивач обґрунтовував позовні вимоги про виплату йому додаткової винагороди у розмірі 100000 грн на місяць за період з 01 червня 2022 року по дату звернення до суду (25 січня 2023 року). Фактично судові рішення про відмову в задоволенні позову за період з 01 червня 2022 року по 25 січня 2023 року нічим не обґрунтовані.

50. Надаючи оцінку поданим позивачем до суду довідкам військової частини НОМЕР_2 на предмет їх належності, допустимості, достовірності і достатності для підтвердження обставин безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах у період з 24 лютого по 31 травня 2022 року, суди обох інстанцій не дослідили й не з`ясували змісту документів, зазначених підставою видачі цих довідок».

Тому апеляційним судом вжито заходів щодо офіційного з`ясування обставин цієї справи.

Так, ухвалами Першого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року, 29 квітня 2025 року та 14 травня 2025 року у відповідача витребувано документи.

Військова частина НОМЕР_1 надала додаткові пояснення в яких, відповідач заперечує наявність у позивача права на отримання у вказаний період додаткової винагороди до 30 000 гривень, оскільки довідка військової частини НОМЕР_1 від 01.02.2023 року №456 є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій, однак не свідчить про наявність правових підстав для виплати позивачу додаткової грошової винагороди. Також, відповідач зазначив, що документи, які б підтверджували участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, в розпорядженні військової частини НОМЕР_1 відсутні.

Також, Військова частина НОМЕР_1 надала витяг із журналу ведення бойових дій 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2022 інв. №1819.

Так, в постанові від 12 грудня 2024 року в справі № 120/10649/23 Верховний Суд зазначив:

«63. За таких обставин і правового регулювання суд першої інстанції мотивовано виходив з того, що оформлена стосовно позивача довідка Військової частини НОМЕР_4 від 05 серпня 2022 року № 1518, яка видана на підставі бойового розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 02 квітня 2022 року № 56 гриф, підтверджує його право на виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі за вказані у ній періоди.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 14 листопада 2024 року у справі № 120/4383/23 та № 120/4858/23.

64. Також за правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2024 року у справі № 560/12539/22, від 28 травня 2024 року у справі № 560/1200/23, від 06 червня 2024 року у справі № 200/706/23 підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах може бути довідка командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець. За зміст таких довідок відповідальність несе уповноважений командир (начальник), який її видав.

65. Підсумовуючи, варто констатувати доведеність обставин безпосередньої участі позивача у спірний період у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Чернігівської і Сумської областей, що дає підстави для виплати йому за цей період додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн розмірі.»

Отже, враховуючи висновок Верховного Суду в справі № 120/10649/23, суд зазначає, що наявність довідки військової частини НОМЕР_1 від 01.02.2023 року №456, є достатньою підставою для нарахування та виплати позивачу додаткової грошової винагороди до 30 000 грн в розрахунку на місяць, яка передбачена Постанової №168.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог не оскаржувалось стороаними та, відповідно до вимог частини першої статті 308 КАС України, не є предметом апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 р. у справі № 200/6869/23 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 р. у справі № 200/6869/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 травня 2025 року

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць