Справа № 205/8934/24
Суддя: Костромітіна О. О.
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

24.04.2025 Єдиний унікальний номер 205/8934/24
Провадження № 2-а/205/3/2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025року м.Дніпро

Ленінський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря Синько Т.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Дніпровської міської ради, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що працівником поліції лейтенантом ОСОБА_2 , дільничним інспектором ВП №3 Дніпровського районного управління поліції в Дніпропетровській області складений протокол серії ВАД № 212529 від 03 05.2024 р. нібито він 03 травня 2024 р. в 11.50 год., біля офісу «Дніпрогазу» по вул. Велика Діївська, 40 у м. Дніпрі, допустив адміністративне порушення за ст. 152 КУАП «Порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів». Про цей протокол він нічого не знав, його не підписував, його зі своїми правами та обов`язками та протоколом ніхто не знайомив. Підпис на протоколі не його, вважає цей документ сфальшованим. Про це написав відповідну заяву до органів ДБР та Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки національної поліції України. Де й повинно бути проведене відповідне розслідування за ознаками скоєння злочину за ст. 366 КК України. Тим часом, цей сфальшований, на його думку, протокол серії ВАД № 212529 від 03.05.2024 р. був надісланий до Адміністративної комісії при виконкомі Дніпровської міської ради. Вже 15.05.2024 р. Адмінкомісія при виконкомі Дніпровської міської ради винесла постанову № 09/1610, якою признала його винним у скоєнні правопорушення за ст. 152 КУАП і наклала на нього штраф в сумі 340,00 гривень. Копію цієї постанови він отримав звичайним листом через «Укрпошту» 30.05.2024 р. (на конверті стоїть штамп 27.05.2024 р.), тобто, строк 10 днів на оскарження постанови вже минув, хоча то ніяк від нього не залежало, бо його не повідомляли і він просто нічого про це не знав. Штраф він був вимушений сплатити, щоб не обтяжувати своєї «вини», щоб його справу не передавали на виконавче провадження, не подвоювати суму штрафу і щоб не платити ще й за виконавче провадження. Вважає, що засідання комісії було проведено формально, без дотримання всіх вимог законодавства, бо навіть його особу не було вірно ідентифіковано. В постанові написано, що його паспорт виданий Ленінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, а насправді він був виданий Бабушкінським РВ ДМУ. Як вбачається з протоколу серії ВАД № 212529 від 03.05.2024 р., який містить нібито його підпис, вказано, що його працівником поліції повідомлено, коли і де відбудеться розгляд справи про адміністративне правопорушення. Інших належних доказів стосовно належного повідомлення позивача про розгляд адміністративних справ у спосіб та порядку, встановленого процесуальним законодавством, у відповідача немає, хоча їм було відомо його номер телефону. Розгляд справи відбувся за його відсутності, його не було своєчасно сповіщено про розгляд справ, що в силу приписів частини 1 статті 268 КУпАП виключало можливість розгляду справи. Вважає, що при розгляді події адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та прийнятті постанови були порушені процедурні норми адміністративного законодавства самою Адмінкомісією при Виконкомі ДМР. Просить поновити йому строки оскарження постанови № 09/1610 від 15.05.2024 р. про адміністративне порушення, відмінити постанову № 09/1610 від 15.05.2024 р. Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Дніпровської міської ради, зобов`язати Дніпровську міську раду повернути йому суму сплаченого штрафу 340,00 гривень шляхом перерахування на карту.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 18.07.2024 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Представник відповідача Дніпровської міської ради Конарева С., надала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що Дніпровська міська рада адміністративний позов ОСОБА_1 не визнає, вважає, що він не підлягає задоволенню. Позивачем адміністративний позов подано до неналежного відповідача, а саме до Дніпровської міської ради. Належним відповідачем по даній справі є виконавчий комітет Дніпровської міської ради, а не Дніпровська міська рада. Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дніпровської міської ради № 09/1610 від 15.05.2024 р. притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень за ст.152 КУпАП. В постанові зазначено, що 03.05.2024 р. об 11.50 год. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 40, на території загального користування, самовільно, без відповідного на те дозволу, розмістив побутові речі, які були у користуванні, чим порушив п. 3.2 Правил благоустрою - території міста Дніпра, затверджених рішенням Дніпровської міської ради від 27.11.2013 р. № 44/43 (зі змінами), чим вчинено правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП «Порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів», що тягне за собою накладення адміністративного стягнення - штрафу від 20 до 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (від 340,00 гривень до 1360,00 гривень). Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був адміністративний матеріал, складений лейтенантом поліції ДОП СП ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області Тарасовим М.С. В адміністративному матеріалі містяться такі документи: протокол про адміністративне правопорушення від 03.05.2024 р. серія ВАД № 212529, складений лейтенантом поліції ДОП СП ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області Тарасовим М.С. з підписом ОСОБА_1 , пояснення ОСОБА_1 , в якому зазначено факт правопорушення з яким погодився ОСОБА_1 , копія паспорту ОСОБА_1 , фото, як доказ правопорушення, рапорт лейтенанта поліції ДОП СП ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області Тарасова М.С. начальнику ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області підполковнику поліції Алієвій К. про факт порушення правил благоустрою міста за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 40 з боку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В протоколі про адміністративне правопорушення, складеного 03.05.2024 р. серія ВАД № 212529, підписаним ОСОБА_1 , зазначено: «Громадянину ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 15.05.2024 р. о 12.00 год. у ДМР», з підписом особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи. На засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дніпровської міської ради, яке відбулося 15.05.2024 р., ОСОБА_1 не з`явився. 31.05.2024 за квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 69648153 ОСОБА_1 добровільно сплатив штраф 340,00 гривень. З урахуванням вищевикладеного вважає, що позивач в повному обсязі визнав правопорушення, що підтверджується матеріалами справи та квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 69648153, тому підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні. Просить в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити в повному обсязі.

В ході слухання справи позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просить поновити йому строки оскарження постанови № 09/1610 від 15.05.2024 р. про адміністративне порушення; визнати постанову № 09/1610 від 15.05.2024 р. Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дніпровської міської ради прийнятою у незаконний спосіб і скасувати її; зобов`язати Дніпровську міську раду повернути йому суму сплаченого штрафу в розмірі 340,00 гривень шляхом перерахування на карту; зобов`язати Дніпровську міську раду повернути йому суму судовий збір в розмірі 605, 60 гривень шляхом перерахування на карту.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.12.2024 р. за клопотанням позивача ОСОБА_1 залучено до участі у справі №205/8934/24 в якості співвідповідача виконавчий комітет Дніпровської міської ради.

Представник відповідача Виконавчого комітету Дніпровської міської ради Конарева С., надала суду відзив на позовну заяву аналогічний відзиву представника Дніпровської міської ради, та просила в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради та виконавчого комітету Дніпровської міської ради про скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дніпровської міської ради № 09/1610 від 15.05.2024 р., про накладення адміністративного стягнення, відмовити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 надав суду відповідь на відзиви Дніпровської міської ради та Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, в яких зазначив, що Дніпровська міська рада як засновник виконавчого органу - виконавчого комітету Дніпровської міської ради, відповідно до закону здійснює розпорядження бюджетними коштами виконавчого комітету Дніпровської міської ради, відповідно до закону здійснює розпорядження бюджетними коштами виконавчого комітету та відповідає за його зобов`язаннями, в тому числі, і за виконання зобов`язань створеного нею виконавчого органу, як юридичної особи, як її засновник. Тобто, якщо суд прийме рішення задовольнити його позовні вимоги, то виконавчий комітет ДМР виконати рішення суду по поверненню адмінштрафу та судового збору не зможе. Крім того, він двічі звертався з заявами до працівників Адміністративної комісії при виконкомі ДМР з проханням подовжити йому строки оскарження постанови № 09/1610 від 15.05.2024 р. Перший раз 05.06.2024 р. вклав документ в скриньку для кореспонденції на вході до ДМР. Відповіді не отримав. Другий раз надіслав 16.07.2024 р. заяву на дві електронні адреси: вказану в оскаржуваній постанові і на офіційний сайт ДМР. Відповіді також не отримав, що свідчить про порушення посадовцями ДМР і виконавчого комітету при ДМР вимог Закону України «Про звернення громадян». Тому він й вимушений був звернутися за захистом своїх порушених прав до суду. Крім того, зазначив, що в матеріалах справи є фото з речами, які нібито він розклав на тротуарі біля будинку за адресою: вул. Велика Діївська, 40, але звертає увагу, що на фото прив`язки до особи, на яку складено протокол, до адреси, вказаної в протоколі, переліку речей, дати, коли зроблено фото, немає. Тобто, це фото могло бути зроблено де завгодно, ким завгодно, коли завгодно. І на це повинні були звернути увагу посадовці адмінкомісії при виконкомі ДМР, коли приймали свою постанову про накладення на нього адмінстягнення у виді штрафу і коли посилались на фото, як на доказ його протиправної, на їх погляд, діяльності. Крім того, якби справа дійсно розглядалась об`єктивно, в повному обсязі, вивчаючи та оцінюючи всі докази, як стверджується в постанові, то, мабуть, треба було б і його особу ідентифікувати. А так його прізвище, ім`я, по-батькові, дату народження указано правильно, а ось паспортні дані вказані такі, яких не існує в природі. Тобто, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними і допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного рушення, а таких доказів у відповідача немає. Не погоджується з ти, що, сплативши штраф, він тим самим у повному обсязі визнав свою вину у скоєнні правопорушення. Він сплатив штраф щоби уникнути блокування зі сторони виконавчої служби його пенсійної картки, що залишить його без засобів для існування. В своїй позовній заяві він вказував на те, що постанова адмінкомісії була прийнята 15.04.2024 р., а на конверті, в якому йому було відправлено копію постанови стоїть штамп 27.05.2024 р. Тобто, посадовці зачекали, коли пройде 10-денний строк для оскарження постанови і вже тільки потім відправили постанову йому і для виконання. Цілеспрямовано і навмисне полишили його права на її оскарження. І про цей факт нічого у відзиві відповідача не сказано, як і про відсутність відповіді на його заяви до адмінкомісії продовжити строки оскарження постанови. Це може свідчити про те, що постанова адмінкомісії при виконкомі ДМР № 09/1610 від 15.05.2024р. прийнята в незаконний спосіб та підлягає скасуванню, штраф, та судовий збір підлягають, поверненню.

Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази у справі, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 03.05.2024 р. лейтенантом поліції ДОП СП ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області Тарасовим М.С. складений протокол серія ВАД № 212529 про адміністративне правопорушення стосовно позивача ОСОБА_1 , у зв`язку із тим, що 03.05.2024 р. приблизно о 11-50 год., гр. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м.Дніпро, вул.Велика Діївська, буд.40, де розстелив покривало на пішохідну зону, чим порушив правила благоустрою міста та вчинив правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП.

До протоколу додано фото-таблицю з зображенням речей, які не описані та не перелічені в зазначеному вище протоколі, письмові пояснення ОСОБА_1 з особистим підписом та підтвердженням обставин зазначених в даному протоколі, не повну копію паспорту 1та 13 сторінки та рапорт, копію квитанції №69648152 про сплату штрафу 31.05.2024 р. в сумі 340,00 гривень за постановою №09/1610 від 15.05.2024 р.

Даний протокол підписаний особою, яка склала протокол, особою, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , зазначено, що особистий огляд не проводився, речі не вилучалися, другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення отримав ОСОБА_1 03.05.2024 р.

15.05.2024 року адміністративною комісією при Виконавчому комітеті Дніпровської міської ради винесено постанову №09/1610 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340,00 гривень за розміщення побутових речей, які були у використанні, на території загального користування, самовільно, без відповідного на те дозволу 03.05.2024 р. о 11-50 год., за адресою: м.Дніпро, вул.Велика Діївська, буд.40, тим самим порушив вимоги п. 3.2 Правил благоустрою території міста Дніпра, затверджених рішенням ДМР від 27.11.2023 р. № 44/43 (зі змінами), та ст. 152 КУпАП. Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом серії ВАД № 212529 від 03.05.2024 р.

Відповідно до ст. 152 КУпАП, порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з диспозицією ст. 152 КУпАП, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського благоустрою. Об`єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні правил благоустрою територій міст та інших населених пунктів, а також недодержанні правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

При цьому, частиною другою статті 5 КУпАП визначено, що сільські, селищні, міські ради встановлюють відповідно до законодавства правила, за порушення яких адміністративну відповідальність передбачено статтями 152, 159 і 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ст. 152 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.7 пункту «а» частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить і організація благоустрою населених пунктів.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень органів місцевого самоврядування належить затвердження правил благоустрою населених пунктів.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об`єктів у сфері благоустрою населених пунктів віднесено території загального користування, вулиці, проїзди, інші території загального користування в межах населеного пункту.

Згідно з вимогами частини 2 статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані: 1) утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію; 2) дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; 3) не порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів; 4) відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів; 5) допускати на об`єкти благоустрою, що перебувають у їх власності або користуванні, аварійно-рятувальні та інші служби для здійснення заходів щодо запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Згідно з вимогами ст. 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила. Орган місцевого самоврядування забезпечує вільний доступ населення до затверджених Правил. 2. Правила включають: 1) порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; 2) вимоги до впорядкування територій підприємств, установ, організацій; 3) вимоги до утримання зелених насаджень на об`єктах благоустрою - територіях загального користування; 4) вимоги до утримання будівель і споруд інженерного захисту території; 5) вимоги до санітарного очищення території; 6) розміри меж прилеглої до підприємств, установ та організацій території у числовому значенні; 7) порядок розміщення малих архітектурних форм; 8) порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів; 9) інші вимоги, передбачені цим та іншими законами. 3. Правила не можуть передбачати обов`язок фізичних і юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Згідно з ч. 1 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Таким чином, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує одне з таких питань: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити відомості про особу щодо якої розглядається справа. Для прийняття законного та правомірного рішення та винесення постанови по справі необхідні дані про особу, на яку складено протокол, зокрема документ, який посвідчує особу, та про місце проживання.

Згідно ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про вчинення адміністративного правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відмови від отримання другого примірника протоколу порушником, другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення вручається у присутності свідків, про що у ньому робиться відповідний запис.

Згідно з п. 44 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання встановлення відповідно до законодавства правил благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 140 Конституції України визначено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення лише в межах Конституції і законів України.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи «місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ст.72 КАС України вказано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ч.1 ст.77 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Постанова адміністративної комісії по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у виконавчий комітет відповідної ради або в районний, у місті, міський, міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проаналізувавши зміст матеріалів справи, враховуючи вищенаведені норми права, суд дійшов висновку, що протокол ВАД № 212529 від 03.05.2024 р. про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог КУпАП, так як містить протиріччя, а саме: підпис ОСОБА_1 в паспорті та протоколі значно відрізняється, що ставить під сумнів чи дійсно підпис у протоколі належить позивачу, чи роз`яснені йому права та обов`язки, відповідно до ст.268 КУпАП, та також чи належить йому підпис про отримання другого примірника протоколу. Крім того, не наведено доказів щодо вчинення даного правопорушення. Зазначено, що додається фото-таблиця до протоколу ВАД № 212529 від 03.05.2024 р., але вона не містять даних щодо місця вчиненого правопорушення, зокрема того, що саме на території загального користування, самовільно, без відповідного на те дозволу розміщено побутові речі, які були у використанні, як вказано у постанові від 15.05.2024 р. Сам по собі факт розміщення таких речей і предметів за адресою: АДРЕСА_1 , не свідчить про вчинення правопорушення саме ОСОБА_1 .

Крім того, маються протиріччя також і в постанові від 15.05.2024 року, винесеної адміністративною комісією при Виконавчому комітеті Дніпровської міської ради №09/1610 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП, у встановленні особи, яка вчинила правопорушення, а саме зазначено не вірно паспортні дані позивача, а саме, що паспорт на ім`я ОСОБА_1 виданий Ленінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, замість Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області.

Крім того, листом Дніпровського районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області від 01.07.2024 р. №43/27-1028, повідомлено позивача ОСОБА_1 , що у складеному 03.05.2024 р. протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАД №212529 про виявлення адміністративного правопорушення за адресою: м. Дніпро, вул.Велика Діївська, буд.40, існують протиріччя, які не процесуальним шляхом вирішити не представляється можливим. У зв`язку з цим, зібрані матеріали надіслані до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Полтава, для розгляду і прийняття рішення згідно діючого законодавства.

Згідно листа від 02.09.2024 р. №37224-24/15-02-3/24904-24/п Державного бюро розслідувань на ім`я ОСОБА_1 , на виконання ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23.08.2024 р. №554/8654/24 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України та додано витяг з ЄРДР за №0002859 від 02.09.2024 р.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Згідно зі ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідач не надав суду будь - яких доказів у справі про адміністративне правопорушення на підставі яких була винесена оскаржувана постанова та судом виявлено порушення процедури при винесенні такої.

В матеріалах справи відсутні докази, що позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення адміністративною комісією при Виконавчому комітеті Дніпровської міської ради.

Суд зауважує, що факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №522/20755/16-а, від 30 вересня 2019 у справі №591/2794/17, від 06 лютого 2020 року № 05/7145/16-а та від 21 травня 2020 року у справі №286/4145/15-а, від 31.03.2021 року у справі №676/752/17.

Отже, вина позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152КУпАП не доведена, а тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене в сукупності, суд вважає достовірними обставини, повідомлені позивачем, і які жодним чином не спростовані відповідачем.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до п.3 ч.3ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, оцінивши всі зібрані по справі докази, враховуючи обов`язок суб`єкта владних повноважень доводити суду правомірність прийнятого ним рішення, вчинених дії чи бездіяльності, суд дійшов висновку про протиправність постанови про адміністративне правопорушення, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, що забезпечить повний захист прав, свобод та інтересів позивача.

Суд зазначає, що сама по собі оскаржувана постанова не може бути беззаперечним доказом вини позивача, а інших доказів на підтвердження вини позивача не надано.

Згідно ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Проаналізувавши обставини, викладені в заяві про поновлення процесуального строку, суд визнає наведені позивачем причини пропуску строку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення поважними, а тому пропущений строк для звернення до суду з даним позовом слід поновити.

Крім того, ОСОБА_1 звернувся із вимогою про зобов`язання Дніпровської міської ради повернути йому суму сплаченого штрафу у розмірі 340 гривень.

Згідно копії квитанції № 69648152 від 31 травня 2024 року ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок №UA0004569, отримувач коштів ГУК у Дніпропетровській області, м. Дніпро/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37988155, надавач платіжних послуг отримувача Казначейство України, сплатив адміністративний штраф у розмірі 340 гривень.

Відповідно до ст.304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст.305 КУпАП контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.

У зв`язку з тим, що загальними положеннями КУпАП не передбачено повернення помилково та/або надмірно сплаченого штрафу, суд дійшов висновку, що необхідно застосувати аналогію закону, а саме у цьому випадку застосувати ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Згідно п.1 ч.1, ч.2 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Відповідно до статей 50 і 78 Бюджетного кодексу України Держказначейство України та його територіальні органи на місцях ведуть облік усіх надходжень до державного та місцевих бюджетів України і за поданням органів стягнення здійснюють

повернення коштів, помилково або надмірно зарахованих до бюджету.

Повернення помилково або надмірно сплачених до бюджету коштів

за безготівковою чи готівковою формою здійснюється у порядку, визначеному наказом Держказначейства України від 19.12.2000 р. N 131 «Про затвердження Порядку виконання державного бюджету за доходами» , відповідно до якого за безготівковою формою повернення коштів здійснюється обласними управліннями держказначейства на підставі висновків органів державної податкової служби, рішень судових органів, інших органів, які контролюють нарахування та сплату платежів. У разі надходження до органу держказначейства рішення судових органів його копія передається відповідному органу податкової служби за місцем реєстрації платника податків.

Органи державної податкової служби за місцем реєстрації платника передають районному відділенню держказначейства висновки про повернення надмірно та/або помилково сплачених коштів. Відділення казначейства готує реєстр висновків про повернення надмірно або помилково сплачених платежів до бюджету та щоденно передає його до обласного управління держказначейства.

На підставі електронного реєстру висновків про повернення обласне управління держказначейства платіжними дорученнями перераховує кошти зі свого рахунку на поточні рахунки платників податків, відкриті в установах банку, в яких зазначені платники обслуговуються. Повернення коштів готівкою здійснюється аналогічно вищевикладеному порядку.

Враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_1 сплатив штраф за постановою, яка підлягає скасуванню, суд дійшов висновку про задоволення вимоги останнього про повернення йому сплаченого штрафу у розмірі 340 гривень.

Проте, з урахування вищевикладених вимог Порядку, суд відмовляє у задоволенні вимог позивача про зобов`язання ДМР повернути йому суму сплаченого штрафу, оскільки до компетенції відповідача ДМР не входить вирішення питання щодо повернення надмірно та/або помилково сплачених коштів.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 605,60 гривень, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст.9, 72, 77, 241, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення з позовом для оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити частково.

Скасувати постанову Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Дніпровської міської ради №09/1610 від 15.05.2024 року про притягнення до адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у розмірі 340,00 гривень, провадження у справі закрити.

Повернути ОСОБА_1 сплачений за квитанцією № 69648152 від 31 травня 2024 року на розрахунковий рахунок №UA0004569, отримувач коштів ГУК у Дніпропетровській області, м. Дніпро/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37988155, надавач платіжних послуг отримувача Казначейство України, адміністративний штраф у розмірі 340 гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Виконавчого комітету Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок

У задоволенні частини вимог про зобов`язання Дніпровської міської ради повернути ОСОБА_1 сплачений штраф у розмірі 340 гривень, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідачі:

Дніпровська міська рада, , м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, б.75.

Виконавчий комітет Дніпровської міської ради, , м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, б.75.

Суддя Косторомітіна О.О.