Справа № 488/1623/25
Суддя: Щеглова Я. В.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1623/25
Провадження № 2-а/488/50/25
РІШЕННЯ

Іменем України

22.05.2025 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Щеглової Я.В.,

за участю секретарів судового засідання Годунова Т.О., Чемерової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

24.04.2025, через підсистему «Електронний суд», до Корабельного районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

У обґрунтування вимог позивач зазначала, що 17.04.2025 тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 була складена оскаржувана постанова № 197/2025 відносно ОСОБА_1 . Постановою було встановлено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. А саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. На позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. Порушення полягало у несвоєчасному поданні інформації про наявність транспортних засобів і техніки, їх технічний стан, а також про громадян, які працюють на підприємствах, в установах та організаціях на таких транспортних засобах і техніці.

Постану вважає такою, що прийнята без урахування усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення, упереджено, нерозсудливо та непропорційно, відтак є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Так, згідно з оскаржуваною постановою, 11.04.2025 о 10:00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено, що ОСОБА_1 , під час дії особливого періоду як керівник підприємства ТОВ «КИ ОФ ХЕЛФ», не подала до ІНФОРМАЦІЯ_2 до 20.12.2024 інформацію про наявність транспортних засобів і техніки, їх технічний стан а також про громадян, які працюють на підприємстві на цих транспортних засобах і техніці.

Не зважаючи на те, що сплив двомісячний строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, встановлений у ч. 1 ст. 38 КУпАП, відповідач притягнув позивача як директора ТОВ «КИ ОФ ХЕЛФ» до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та призначив штраф у розмірі 34 000 грн.

Посилаючись на викладене просила постанову № 197/2025 від 17.04.2025 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. Також просила розглядати справу без її участі.

Ухвалою судді від 29.04.2025 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання у справі. Одночасно відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

05.05.2025 від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні з огляду на таке.

Відповідач зазначав, що нормами чинного законодавства чітко врегульовано обов`язок підприємств дотримуватися законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

У зв`язку з чим вважає, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 була розглянута з дотриманням вимог закону, а позивач обґрунтовано притягнута до адміністративної відповідальності.

Позивач у судове засідання 12.05.2025 не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена своєчасно і належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву підтримав, просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалення та проголошення судового рішення, на підставі ч. 1 ст. 227 КАС України відкладене до 22.05.2025.

Дослідивши подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так ч. 1 ст. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає, що мобілізаційна підготовка та мобілізація є складовими частинами комплексу заходів, які здійснюються з метою забезпечення оборони держави, за винятком цільової мобілізації.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 6 вказаного Закону, військово-транспортний обов`язок установлюється з метою задоволення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань на особливий період транспортними засобами і технікою і поширюється на центральні та місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації, у тому числі на залізниці, порти, пристані, аеропорти, нафтобази, автозаправні станції дорожнього господарства та інші підприємства, установи і організації, які забезпечують експлуатацію транспортних засобів, а також на громадян власників транспортних засобів. Порядок виконання військово-транспортного обов`язку визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.21 цього ж Закону, підприємства, установи і організації зобов`язані, зокрема:

- утримувати в належному стані техніку, будівлі, споруди та об`єкти інфраструктури, що належать для передачі в разі мобілізації Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту або призначені для спільного з ними використання у воєнний час;

- сприяти територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінню та/або регіональним органам Служби безпеки України, відповідному підрозділу Служби зовнішньої розвідки України у їхній роботі в мирний час та в особливий період;

- забезпечувати в разі мобілізації доставку техніки на збірні пункти та у військові частини згідно з мобілізаційними завданнями (замовленнями);

- надавати відповідним органам державної влади, іншим державним органам та органам місцевого самоврядування інформацію, необхідну для планування і здійснення мобілізаційних заходів.

За вимогами ст. 9 ЗУ «Про оборону України», саме Кабінет Міністрів України вирішує питання щодо врегулювання діяльності місцевих органів військового управління (територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), допризовної та призовної підготовки, підготовки призовників з військово-технічних спеціальностей, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, виконання військово-транспортного обов`язку.

Згідно з п. 5 Положення про військово-транспортний обов`язок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1921 від 28.12.2000 (зі змінами),посадові особи та громадяни несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання військово-транспортного обов`язку відповідно до закону.

У п. 12 цього ж Положення зазначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки та органи військового управління ведуть військовий облік транспортних засобів і техніки з метою планування передачі підприємствами, установами та організаціями транспортних засобів і техніки для задоволення потреб військових формувань на особливий період.

Пункт 15 вказаного Положення передбачає, що керівники підприємств, установ та організацій подають територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки щороку до 20 червня та 20 грудня інформацію про наявність транспортних засобів і техніки, їх технічний стан, а також про громадян, які працюють на підприємствах, в установах та організаціях на таких транспортних засобах і техніці.

Як визначено ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст.283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову у справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

З огляду на матеріали справи, 11.04.2025 уповноважена посадова особа відповідальний виконавець мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 склав у відношенні позивача, як директора ТОВ «КИ ОФ ХЕЛФ», склав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за неподання до 20.12.2024 інформації про наявність транспортних засобів і техніки, їх технічний стан, а також про громадян, які працюють на підприємствах, в установах та організаціях на таких транспортних засобах і техніці. Вказаним протоколом позивачу роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення 17.04.2025 о 12.00 год. та вручено другий примірник протоколу, про що свідчать підписи ОСОБА_1 . До протоколу додано відомість про наявність і технічний стан транспортних засобів і техніки, а також громадян, які працюють на підприємстві в установі та організації на таких транспортних засобах і техніці на 1 аркуші.

17.04.2025 тимчасово виконуючий обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 виніс відносно позивача, як директора ТОВ «КИ ОФ ХЕЛФ», постанову у справі про адміністративне правопорушення № 197/2025, якою позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (порушення посадовою особою законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Постановою встановлено, що посадова особа керівник ТОВ «КИ ОФ ХЕЛФ» ОСОБА_1 під час дії особливого періоду не подала до ІНФОРМАЦІЯ_3 до 20.12.024 інформацію про наявність транспортних засобів і техніки, їх технічний стан, а також про громадян, які працюють на підприємстві на таких транспортних засобах і техніці. Відомість про наявність таких транспортних засобів і техніки ТОВ «КИ ОФ ХЕЛФ» датована 10.03.2025 і подана до ІНФОРМАЦІЯ_2 12.03.2025, № 1592.

Цією ж постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 34 000 грн.

Частина 1 ст.210-1 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема посадових осіб, за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Частина 3 вказаної статті передбачає відповідальність посадових осіб за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року введено воєнний стан, який триває і на час розгляду справи.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 року №65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 року №1932-ХІІ особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Письмової інформації про наявність транспортних засобів і техніки, їх технічний стан, а також про громадян, які працюють на підприємстві на таких транспортних засобах і техніці у строк до 20.12.2024 позивач відповідачу не подала, будь-яких заперечень стосовно цього у позовній заяві не висловлювала, а тому зазначена постанова у справі про адміністративне правопорушення в частині визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, є законною та обґрунтованою.

Водночас, в обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначала, що відповідач притягнув її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП після закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених у ст. 38 КУпАП.

Однак, такі твердження позивача не заслуговують на увагу, оскільки не відповідають нормам чинного законодавства.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

У частині 1 ст.38 КУпАП дійсно зазначено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Разом з тим, ч. 7 ст. 38 КУпАП, у редакції, чинній на момент скоєння позивачем адміністративного правопорушення, визначає, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Правопорушення вчинене позивачем не є триваючим, оскільки має разовий характер, тобто неподання у строк до 20.12.2024 письмової інформації про наявність транспортних засобів і техніки, їх технічний стан, а також про громадян, які працюють на підприємстві на таких транспортних засобах і техніці. Воно вважається вчиненим 21.12.2024, а тому винесення відповідачем у відношенні позивача оскаржуваної постанови 17.04.2025 не перебуває за межами річного строку, встановленого ч. 7 ст. 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення,.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, суд доходить висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. При цьому адміністративне стягнення за його вчинення накладене відповідачем з дотриманням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а тому оскаржувана постанова № 197/2025 від 17.04.2025 винесена правомірно.

За вимогами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно із приписами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З огляду на викладене суд не встановив підстав для задоволення позовних вимог і скасування оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 5-6; 8-9, 11, 227, 241-245, 250, 286, 293, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 22 травня 2025 року.

Суддя Я.В. Щеглова