Справа № 580/4984/25
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2025-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

23 травня 2025 року Справа № 580/4984/25
м. Черкаси
Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гаращенко В.В., перевіривши матеріали адміністративного позову приватного підприємства «Медіт-Сервіс» до відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов приватного підприємства «Медіт-Сервіс» (далі - позивач) до відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області (далі відповідач), в якому позивач просить:

1) визнати протиправними та скасувати постанови в.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області про застосування до позивача адміністративно-господарських санкцій:

- від 01.04.2025 №157781 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн;

- від 01.04.2025 №157782 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн;

- від 01.04.2025 №157783 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн;

- від 01.04.2025 №157784 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн;

- від 01.04.2025 №157785 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн;

- від 01.04.2025 №157786 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн;

- від 01.04.2025 №157787 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн;

- від 01.04.2025 №157796 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн.

Відповідно до ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалою судді від 12.05.2025 вказану позовну заяву залишено без руху і надано строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю 10 днів з моменту отримання копії даної ухвали суду шляхом сплати/доплати судового збору у сумі 20230,65 грн.

Представник позивача надав до суду клопотання про зменшення розміру судового збору за подання до суду вказаного адміністративного позову 3993,35 грн, яка відповідає заявленій у позову сукупній ціні оскаржуваних постанов.

Ознайомившись із вищезазначеною заявою, суддя зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (надалі - Закон № 3674).

Частиною 2 ст. 4 Закону №3674-VI визначено, що за подання до адміністративного суду позову майнового характеру суб`єктом владних повноважень розмір ставки судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до адміністративного суду позову немайнового характеру юридичною особою розмір ставки судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб на 2025 рік становить 3028 грн.

Позовна заява приватного підприємства «Медіт-Сервіс» містить вимоги про скасування одинадцяти постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу, які є окремими позовними вимогами майнового характеру, за кожну з яких позивач повинен сплатити судовий збір, а також одного рішення немайнового характеру, зокрема:

- за позовну вимогу про оскарження постанови від 01.04.2025 №157781 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн;- позивач повинен сплатити 3028 грн;

- за позовну вимогу про оскарження постанови від 01.04.2025 №157782 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн;- позивач повинен сплатити 3028 грн;

- за позовну вимогу про оскарження постанови від 01.04.2025 №157783 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн;- позивач повинен сплатити 3028 грн;

- за позовну вимогу про оскарження постанови від 01.04.2025 №157784 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн;- позивач повинен сплатити 3028 грн;

- за позовну вимогу про оскарження постанови від 01.04.2025 №157785 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн;- позивач повинен сплатити 3028 грн;

- за позовну вимогу про оскарження постанови від 01.04.2025 №157786 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн;- позивач повинен сплатити 3028 грн;

- за позовну вимогу про оскарження постанови від 01.04.2025 №157787 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн;- позивач повинен сплатити 3028 грн;

- за позовну вимогу про оскарження постанови від 01.04.2025 №157796 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн;- позивач повинен сплатити 3028 грн.

Таким чином, загальна сума судового збору, яку позивачу необхідно сплатити за звернення до суду із вказаним позовом становить у сумі 24224 грн, тому з урахуванням часткової сплати судового збору у сумі 3993,35 грн, позивачу необхідно доплатити 20230,65 грн судового збору. Належним доказом сплати судового збору є лише оригінал документу.

Крім того, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI Про судовий збір (далі Закон №3674-VI) враховуючи майновий стан сторони суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони в річному розрахунку.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі Шишков проти Росії (Shishkov v. Russia) від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ Kniat v. Poland від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ Jedamski and Jedamska v. Poland від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Положення Закону України Про судовий збір не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах від 17.10.2014 року № 10 єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

У постанові Пленумі Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» вказано, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81) 7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Всупереч вищевикладених обставин, позивачем до заяви про зменшення розміру судового збору не надати до суду у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» докази розміру річного доходу позивача - за весь попередній календарний 2024 рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

На підставі вищевикладеного, враховуючи положення ст. 121 КАС України, суддя вважає за необхідне продовжити позивачу на п`ять днів з моменту отримання копії даної ухвали суду строк для усунення недоліків позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 121, 160, 161, 169 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Продовжити приватному підприємству «Медіт-Сервіс» на десять днів з моменту отримання копії даної ухвали строк для усунення недоліків позовної заяви, які зазначені у мотивувальній частині цієї ухвали суду.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяВалентин ГАРАЩЕНКО