Справа № 420/13272/25
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2025-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в судовому засіданні без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса ) про визнання протиправним та скасування постанови,

встановив:

I. Зміст позовних вимог.

До суду з позовною заявою звернулось Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області ( далі позивач ГУ ПФУ в Одеській області) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса ) ( далі відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП № 73594985 від 17.04.2025 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн..

ІI. Позиція учасників справи.

На обґрунтування вказаних вимог позивач вказує, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 по справі № 420/12021/23, яке набрало законної сили 07.09.2023, ОСОБА_1 05.10.2023 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ЮО77281 від 14.04.2023. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2023 становитиме 13 137,81 грн. Сума доплати за період з 01.04.2019 по 31.10.2023 з урахуванням фактично виплачених сум склала 226 690,21 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.. Також Головним управлінням внесено відомості судового рішення по справі № 420/12021/23 до реєстру судових рішень, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. При цьому, Головним розпорядником коштів Державного бюджету, що виділяються на забезпечення виплат по зазначеній бюджетній програмі, є Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України - відповідальний виконавець і розпорядник коштів нижчого рівня, відповідно виплата нарахованої доплати буде здійснена невідкладно після виділення Головному управлінню відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Разом з тим до Головного управління надійшла постанова відповідача від 13.12.2023 року про відкриття виконавчого провадження ВП №73594985 за виконавчим листом №420/12021/23 виданим 16.11.2023 року . На її виконання, Головним управлінням відповідачу надано лист від 21.12.2023 №1500-0505-5/180997 з усією інформацією та доказами щодо виконання рішення суду. Проте, не зважаючи на доводи зазначені у даному листі, оскаржуваною постановою відповідача від 17.04.2025 ВП №73594985 на Головне управління накладено штраф за невиконання вищезазначеного рішення суду. Позивач вважає, дану постанову протиправною, оскільки на його думку, невиконання рішення суду в частині не виплати ОСОБА_2 перерахованої йому пенсії відбулося без вини Головного управління Фонду, а тому відсутні підстави вважати не виконання судового у цій частині з неповажних причин. Оскільки відповідачем не встановлено об?єктивні причини неможливості повного виконання рішення суду, позивач вказує на безпідставність прийнятого відповідачем рішення про накладення штрафу за не виконавння судового рішення без поважних причин, що стало підставою звернення до суду з даним позовом.

22.05.2025 року відповідачем надано відзив на позов, яким заперечує проти задоволення позову, вказуючи, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження ВП № 73594985 з примусового виконання виконавчого листа № 420/12021/23, виданого Одеським окружним адміністративним судом 16.11.2023 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ЮО77281 від 14.04.2023 року з урахуванням проведених раніше виплат. 13.12.2023, державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої були направлені сторонам виконавчого провадження. На виконання вимог рішення суду по справі № 420/12021/23, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області проведено перерахунок пенсії 05.10.2023, розмір пенсії з 01.11.2023 становив 13 137,81 грн. Сума доплати за період з 01.04.2019 по 31.10.2023 з урахуванням фактично виплачених сум склала 226 690,21 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. 17.04.2025 державним виконавцем відповідно до вимог статей 63, 75 Закону, за невиконання рішення на виконання вимог виконавчого листа № 420/12021/23, було винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн., за невиконання рішення суду.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 02.05.2025 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 15 травня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами, передбаченими статтею 287 КАС України, призначено судове засідання на 23 травня 2025 року о 15 год. 00 хв. Даною ухвалою зобов`язано відповідача разом з відзивом на позов надати до суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 73594985 у межах якого відповідачем винесено оскаржувану постанову.

В судове засідання, призначене на 23.05.2025 сторони не прибули, про дату та час проведення судвого засідання повідомлені належним чином, а саме, шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету учасника справи.

При цьому, 23.05.2025 року представником позивача подано заяву згідно якої керуючись ст. 166 КАС України, просив розглянути справу без його участі у порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

За даними КП ДСС рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року по справі № 420/12021/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ЮО77281 від 14.04.2023 року з урахуванням проведених раніше виплат.

16 листопада 2023 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №420/12021/23 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ЮО77281 від 14.04.2023 року з урахуванням проведених раніше виплат.

13.12.2023 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косютою Василем Ігоровичем ( далі -старший державний виконавець) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 73594985 примусового виконання вище вказаного виконавчого листа.

21.12.2023 р. ГУ ПФУ в Одеській області листом за вих. №1500-0505-5/180997 повідомило відповідача, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 по справі № 420/12021/23, яке набрало законної сили 07.09.2023, ОСОБА_1 05.10.2023 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ЮО77281 від 14.04.2023 року з урахуванням проведених раніше виплат. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2023 становитиме 13 137,81 грн. Сума доплати за період з 01.04.2019 по 31.10.2023 з урахуванням фактично виплачених сум склала 226 690,21 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Стосовно порядку виплати нарахованої доплати пенсії за період з 01.04.2019 по 31.10.2023 в сумі 226 690,21 грн., то покликаючсь на статтю 8 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, якою передбачено виплату пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України. Виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.04.2019 по 31.10.2023 в сумі 226 690,21 грн. буде здійснена Пенсійним фондом України після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України. Враховуючи викладене, відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України від 02.06.2016 № 1404 Про виконавче провадження просило закінчити виконавче провадження по виконавчому листу № 420/12021/23, виданому 16.11.2023 Одеським окружним адміністративним судом.

Відповідно до Перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( пенсійна справа № ЮО077281), сформованого 05.10.2023 р., ГУ ПФУ в Одеській області на підставі рішення суду здійснено перерахунок пенсії з 01.04.2019 року, внаслідок якого підсумок пенсії складає 10 128,78 грн.

Згідно Розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № ЮО077281 за період з квітня 2019 року по жовтень 2023 року сума доплати складає 226 690,21 грн.

17.04.2025 р. керуючись статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" старшим державним виконавцем відповідно до вимог, за невиконання рішення було винесено постанову ВП № 73594985 про накладення штрафу у розмірі 5 100 грн., оскільки вимоги виконавчого документа боржником не виконано в повному обсязі.

Вважаючи, що у відповідача відсутні правові підстави для винесення постанови про стягнення штрафу за невиконання судового рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд.

Статтею 129-1 Основного Закону України передбачено, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) (в редакції, яка була чинною на момент прийняття спірних постанов), зокрема

- виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню ( стаття 1 Закону № 1404-VIII);

- підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. (пункт 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII);

- виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. (частина 1 статті 18 Закону № 1404-VIII);

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. (пункт 1 частини 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII);

- за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. ( частина 1 статті 63 Закону № 1404-VIII);

- у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. ( частина 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII );

- виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. ( частина 3 ст. 63 Закону № 1404-VIII);

- у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. ( частина 1 статті 75 Закону № 1404-VIII).

VI. Оцінка суду.

З системного аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.

При цьому, законодавцем визначено, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).

Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем.

Державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення.

Надаючи оцінку тому чи правомірно на боржника накладено штраф за невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Верховний Суд у постанові від 15.05.2020 по справі № 812/1813/18 зазначив, що умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Відтак, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічна позиція висловлена Постановах Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі №0840/3476/18, від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19 та від 15 квітня 2020 року у справі №811/1324/18.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, підставою прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про накладення штрафу у розмірі 5 100,00 грн., є не виконання боржником-Головним управлінням ПФУ в Одесьікй області рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 по справі № 420/12021/23 в частині не виплати ОСОБА_1 пенсії перерахованої з 01.04.2019 р. на підставі ІНФОРМАЦІЯ_1 № ЮО77281 від 14.04.2023.

Надаючи правову оцінку підставам накладення на боржника штрафу за не виконання судового рішення у вказаній частині, з урахуванням позицій сторін, суд враховує наступне.

Так, на підтвердження виконання рішення суду в частині нарахування заборгованості, позивач надав розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії позивача за пенсійною справою № ЮО077281 за період квітня 2019 року по жовтень 2023 року в сумі 226 690,21 грн., витяг з реєстру судових рішень по справі № 420/12021/23.

Суд зазначає, що відповідно до статті 8 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-XII виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України здійснює виплати винятково коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством.

Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення органом Пенсійного фонду України можливе за умови наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

У зв`язку з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1279 Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги, починаючи з 1 квітня 2021 року асигнування з державного бюджету, які виділяються для забезпечення пенсійних виплат, розподіляє та спрямовує на фінансування пенсій та інших виплат Пенсійний фонд України.

За таких умов невиконання позивачем судового рішення у справі № 420/12021/23 в частині виплати нарахованої суми доплати станом на дату винесення оскаржуваної постанови органу ДВС зумовлено відсутністю відповідного та належного фінансового забезпечення та фактичною відсутністю коштів, що не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Верховний Суд України у своїх постановах (зокрема, від 24.01.2018 року у справі №405/3663/13-а, від 13.06.2018 року у справі №757/29541/14-а та від 21.08.2019 року у справі №754/3105/17) неодноразово вказував про те, що невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Дослідивши надані позивачем вище перелічені докази на підтвердження виконання судового рішення по справі № 420/12021/23, судом встановлено, що виплата заборгованості, яка виникла на підставі рішень судів, здійснюється позивачем в межах чітко визначених бюджетних асигнувань, які він використовує для поетапного (за датою надходження рішень судів) погашення такої заборгованості.

За таких умов невиконання позивачем судового рішення № 420/12021/23 станом на дату прийняття оскаржуваної постанови відділу примусового виконання рішень зумовлено відсутністю відповідного та належного фінансового забезпечення та фактичною відсутністю коштів, що не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Суду не надано докази, що позивач свідомо уникає виконання рішення суду та маючи змогу його виконати, не виконує.

Таким чином, на думку суду, під час прийняття оскаржуваної постанови відповідачем помилково не враховано наявність поважних причин невиконання позивачем рішення суду № 420/12021/23 в частині здійснення виплати нарахованої доплати пенсії стягувачу за період з квітня 2019 року по жовтень 2023 року в сумі 226 690,21 грн. яка обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації, що свідчить про відсутність підстав для накладення на нього штрафу за оскаржуваною постановою.

VII. Висновок суду.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази відповідача на підтвердження правомірності свого рішення, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

VIIІ. Розподіл судових витрат.

Розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, Одеська обл., 65012, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Розумовська, буд. 37, м. Одеса, Одеська обл., 65091, ) про визнання протиправним та скасування постанови. - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП № 73594985 від 17.04.2025 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна