Справа № 120/1104/25
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2025-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відвід судді

м. Вінниця

23 травня 2025 р. Справа № 120/1104/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні заяву про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.

23.05.2025 року на адресу суду позивачем подано заяву про відвід судді Свентуха Віталія Михайловича.

Обґрунтовуючи подану заяву, позивачем зазначено, що ним подано заяву щодо "подання нових доказів та не зміни позовних вимог" від 01.05.2025 року, які підтверджують позовні вимоги та не змінюють їх правову природу. Однак, суд не вирішив питання про прийняття доказів шляхом постановлення ухвали, чим порушив вимоги статті 84 КАС України, яка зобов`язує суд постановити ухвалу про прийняття чи відхилення доказів.

На переконання позивача, суддя Свентух В.М. залишив заяви позивача без процесуального реагування, що створює обґрунтовані сумніви у неупередженості судді.

Наведене і стало підставою для звернення до суду з даною заявою.

Згідно положень частин 3, 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Дослідивши мотиви заяви ОСОБА_1 про відвід судді Свентуха В.М., вважаю, що вони ґрунтується на суб`єктивних сумнівах, з огляду на наступне.

Суд зазначає, що 29.04.2025 року позивачем подано заяву щодо "подання додаткових доказів та зміни позовних вимог" у якій просив:

- прийняти уточнений адміністративний позов з додатками;

- долучити нові докази до матеріалів справи;

- прийняти до розгляду змінені позовні вимоги.

Дослідивши зміст поданої заяви та долучених до неї матеріалів суд розцінив її як заяву про зміну предмету позову подану відповідно до частини 1 статті 47 КАС України.

Ухвалою суду від 30.04.2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну предмету позову відмовлено, у зв`язку із її поданням з порушенням строку визначеного статтею 47 КАС України.

01.05.2025 року позивачем подано заяву про "подання нових доказів та не зміни позовних вимог".

19.05.2025 року на адресу суду надійшла заява позивача у якій останній просив заяву від 01.05.2025 року та уточнений адміністративний позов з додатками у адміністративній справі №120/1104/25 задовольнити.

Суд звертає увагу, що КАС України не містить окремого процесуального інституту або самостійного виду заяви під назвою "заява про подання нових доказів та незміну позовних вимог".

Суд зазначає, що сторони мають право подавати докази, а суд приймати їх з урахуванням критеріїв належності, допустимості, достовірності та достатності, однак це здійснюється в межах загального процесу подання та дослідження доказів, а не через окрему заяву, яка б мала спеціальний порядок розгляду.

Крім того, КАС України не встановлює спеціального строку розгляду такої заяви, оскільки вона, по суті, є елементом реалізації загального права сторін на подання доказів у справі.

Таким чином, подання подібної заяви, на відміну від заяви про зміну предмету позову, не є самостійною процесуальною дією, що породжує обов`язок суду ухвалити окреме рішення чи виносити окрему ухвалу про її розгляд.

Відповідно, така заява розглядається судом у межах загального розгляду справи та не вимагає процесуального реагування у вигляді окремої ухвали чи рішення.

Разом з тим, відповідно до положень статті 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Враховуючи норми чинного законодавства, можна зробити висновок, що законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю, а намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання заяви про відвід судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду, що забороняється законом.

Також слід вказати, що головна мета відводу це гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Європейський суд з прав людини в пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно об`єктивного критерію цей Суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 52 рішення у справі "Білуха проти України").

Посилання представника відповідача на упередженість, недотримання принципів змагальності і справедливого судового розгляду через не вирішення його заяви не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, оскільки такі доводи ґрунтуються на суб`єктивній оцінці заявником процесуальних дій суду при розгляді справи.

З огляду на викладене, доходжу висновку про необґрунтованість заявленого відводу та необхідність вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 41, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Свентуху Віталію Михайловича у справі №120/1104/25 передати для вирішення питання про відвід в порядку встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Свентух Віталій Михайлович