Справа № 344/22618/24
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/31/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Польської М.В.

секретаря Соляник Т.І.

за участі

представника позивача Орлова Ю.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі ВКЗ в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Орлова Юлія Павлівна, до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулась у грудні 2024р. в суд з наведеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 06 вересня 2024 року інспектором Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області лейт.поліції Богінським Д.О. було винесено постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, чим порушено вимогу дорожнього знаку п.п. 8.4 Правил дорожнього руху. Вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою від 23.12.2024 року позов залишено без руху.

Ухвалою від 06.01.2025 року відкрито провадження по справі.

Від відповідача 20.01.2024 надійшов відзив, де зазначено про безпідставність позову, а також те, що винесена постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 07.03.2025р. було витребувано докази у відповідача, які отримані 05.05.2025р.

Представник позивача в режимі ВКЗ позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача зі змісту поданого відзиву заперечив позовні вимоги та просив відмовити в задоволенні, розгляд здійснювати без участі представника.

Заслухавши представник позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Судом установлено, що 06 вересня 2024 року інспектор Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області лейт.поліції Богінський Д.О. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2995889, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 06 вересня 2024 року о 21:25:46год в с.Придніпровське, траса А/Д Н-23 227 км, водій ОСОБА_1 керуючи Т3 Фольсваген Транспортер, д.н.з. НОМЕР_1 , по а/д Кропивницький Запоріжжя 227км, порушив вимогу дорожнього знаку 4.10 круговий рух, чим порушив п.8.4.г ПДР України.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положеннями ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

П.4.10. «Круговий рух» вимагає об`їзду клумби (центрального острівця) в напрямку, показаному стрілками на перехресті з круговим рухом.

Відповідно до п. 8.4 г Правил дорожнього руху України, дорожні знаки поділяються на групи, зокрема і наказові знаки, які показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Як вбачається із долученого до відзиву відеозапису (оглянуто через електронний суд) вбачається, що водію ОСОБА_1 після зупинки його ТЗ працівниками поліції було роз`яснено можливість викликати «тверезого» водія, оскільки в його діях було виявлено ознаки сп`яніння, про огляд із застосуванням приладу «Драгер» відмовився. При цьому, ОСОБА_1 просив працівників поліції відпустити його, щоб він поспав в автомобілі та постійно повторював «що хоче від`їхати (ймовірно ТЗ)».

Крім того, як вбачається із наданого відеозапису та підтверджено копією схеми організації дорожнього руху, наданого на вимогу суду відповідачем, встановлено, що позивачем порушено вимогу дорожнього знаку 4.10 круговий рух.

Тому, доводи сторони позивача про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови серії ЕНА №2995889 спростовуються матеріалами справи, натомість доведено стороною відповідача правомірність такої.

Від надання пояснень та отримання постанови позивач відмовився.

Окрім того, згідно копії постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.02.2025 року (видрукуваної з реєстру судових рішень) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Що стосується твердження позивача про ненадання йому послуг адвоката а отже порушення права на захист, то такі спростовані, оскільки як вбачається із долученого до відзиву відео 2 з 22:17:15год. та відео 4 з 23:05:00год, була зафіксована розмова позивача із адвокатом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Як видно з долученого працівником поліції до відзиву відеозапису, працівником поліції при ухвалені даної постанови було роз`яснено позивачу його права та обов`язки, а також надані всі необхідні докази вчинення адміністративного правопорушення.

Інші доводи сторони позивача не спростовують висновку суду про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що невизнання позивачем порушення ним ПДР України, пов`язані з метою уникнути адміністративної відповідальності та покарання у вигляді штрафу, визначеного законом. Не визнання вини не спростовує постанову працівника поліції, яка складена на місці скоєння правопорушення, одразу після його виявлення.

Керуючись ст.ст. 2, 242-246 КАС України, ст. 22, ч. 1 ст. 122, ст.ст. 280, 283, 293 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Орлова Юлія Павлівна до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено 23 травня 2025 року.

Суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА