Справа № 380/2423/22
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 травня 2025 року

м. Київ

справа №380/2423/22

адміністративне провадження № К/990/16020/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів -Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.,

перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2025 року у справі №380/2423/22 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням - січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), а в період з 01 березня 2018 року по 21 червня 2018 року із застосуванням - березня 2018 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), відповідно до вимог абзацу третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням - січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), а в період з 01 березня 2018 року по 21 червня 2018 року включно із застосуванням - березня 2018 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), відповідно до вимог абзацу третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 березня 2003 року, з урахуванням раніше виплачених коштів та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15 січня 2004 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням базового місяця - травня 2015 року;

- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 у період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням - січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням сплаченої суми, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15 січня 2004 року;

- визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 21 червня 2018 року;

- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 21 червня 2018 року, відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6, пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з урахуванням проведених виплат, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15 січня 2004 року;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року виправлено описку у резолютивній частині рішення від 30 вересня 2024 року, викладено абзаци 4,5 резолютивної частини рішення таким чином:

« 4. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 21 червня 2018 року.

5. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 21 червня 2018 року, відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6, пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням проведених виплат, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15 січня 2004 року».

Не погодившись із прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року відмовлено ІНФОРМАЦІЯ_2 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору; апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено без руху. Встановлено скаржнику строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги у десять днів з моменту отримання ухвали шляхом подання до Суду документу про сплату судового збору.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року відмовлено ІНФОРМАЦІЯ_2 у задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги; апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року повернуто особі, яка її подала.

19 лютого 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_2 вдруге звернулася до суду з апеляційною скаргою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2024 рока визнано неповажними наведені ІНФОРМАЦІЯ_2 причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення; апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року залишено без руху. Установлено скаржнику строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги у десять днів з моменту отримання ухвали шляхом подання до Суду вмотивованої заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням інших поважних підстав його пропуску та наданням відповідних доказів.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2025 року визнано неповажними наведені ІНФОРМАЦІЯ_2 причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення; відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_2 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року у справі № 380/2423/22.

16 квітня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_2 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2025 року у справі №380/2423/22.

Ухвалою Верховного Суду від 30 квітня 2024 року касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2025 року у справі №380/2423/22 залишено без руху; надано скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали, шляхом подання до суду документу про сплату судового збору у вказаному Судом розмірі та за належними реквізитами.

У межах встановленого строку ІНФОРМАЦІЯ_2 подано до Суду платіжну інструкцію від 29 квітня 2025 року №1223 про часткову сплату судового збору у цій справі у розмірі 1587,84 грн та заявлено клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги шляхом доплати судового збору у визначеному розмірі.

На обґрунтування вказаного клопотання скаржник зазначає, що ним 29 квітня 2025 року сплачено судовий збір за подання цієї касаційної скарги у розмірі 1587,84 грн та подано заявку до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо виділення відповідних бюджетних асигнувань для доплати судового збору у визначеному розмірі. Указує на те, що станом на дату подання цього клопотання бюджетні асигнування виділені не були.

Просить урахувати, що ІНФОРМАЦІЯ_2 є бюджетною установою, утримується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України, виділених для фінансування Збройних Сил України і за відсутності відповідних асигнувань Міністерства оборони України позбавлена можливості сплатити судовий збір.

Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Продовженням строку є надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була вчинена у встановлений судом строк.

Отже, КАС України визначено максимально можливу тривалість строку (десять днів з дня вручення ухвали), який встановлюється судом для усунення недоліків касаційної скарги. Цей строк, який за своєю суттю є процесуальним, може бути продовжений судом з власної ініціативи або за заявою учасника справи.

Водночас, продовження процесуального строку є правом, а не обов`язком, суду і повинно здійснюватися за наявності для цього обґрунтованих підстав.

Умовою продовження строку усунення недоліків касаційної скарги є наявність достатніх доказів того, що після такого продовження строку відпадуть обставини, які перешкоджають виконанню ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху.

Частиною третьою статті 2 КАС України визначено, що одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в клопотанні про продовження строку для усунення недоліку касаційної скарги, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно можна встановити існування обставин, зазначених у заяві.

Відповідач, маючи однаковий обсяг процесуальних прав і обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діє як суб`єкт владних повноважень та є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому обмежене її фінансування, зокрема, в частині видатків, передбачених на сплату судового збору, не є підставою для продовження строку для усунення недоліків.

Отже, особа, яка звертається до суду касаційної інстанції, повинна дотримуватися вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги щодо сплати судового збору за подання касаційної скарги та вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання такого обов`язку.

Суд зазначає, що наведені відповідачем у клопотанні доводи не містять безсумнівних відомостей про час і обсяг очікуваних надходжень на його рахунок, призначених для сплати судового збору, й жодним чином не підтверджують виникнення у нього можливості сплатити судовий збір упродовж нового строку.

Верховний Суд також зауважує, що сплата судового збору не може вважатись перешкодою в доступі до правосуддя, оскільки право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

З урахуванням наведеного, підстави для задоволення повторного клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги відсутні.

Отже, станом на 22 травня 2025 року вимоги ухвали Суду від 30 квітня 2025 року скаржником не виконано.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Оскільки скаржником не усунуто недолік касаційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, її необхідно повернути скаржнику.

Керуючись статтями 2, 44, 169, 121, 248, 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_2 про продовження строку для усунення недоліку касаційної скарги.

Касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2025 року у справі №380/2423/22 повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, установленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: Судді:О.Р. Радишевська В.Е. Мацедонська М.І. Смокович