Справа № 400/217/25
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2025-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 р. справа № 400/217/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачівГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, 29005,

провизнання протиправним та скасування рішення від 27.09.24 р. № 72 та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - відповідач 2), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27.09.24 р. № 72 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, починаючи з моменту звернення за її призначенням, а саме з 20.09.24 р.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що йому протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком і згідно спірного рішення не зараховано період військової служби та періоди роботи, хоча позивачем було надано всі необхідні документи на їх підтвердження.

Відповідач 1 надав відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що 20.09.24 р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.03 р. № 1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 27.09.24 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за принципом екстериторіальності прийнято рішення № 72 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Також, до страхового стажу Позивача не зараховано: період військової строкової служби з 29.10.1978 року до 10.12.81 р., оскільки у військовому квитку НОМЕР_1 дата народження позивача не відповідає паспортним даним; період роботи в колгоспі з 1992 р. до 1999 р. згідно з архівною довідкою від 22.06.23 р. № 310/03-03, оскільки ім`я та по батькові позивача в довідці не відповідає паспортним даним; період роботи з 27.01.89 р. до 10.03.92 р. згідно з архівної довідкою від 21.09.23 р. № 04-02/181-258, оскільки відсутня інформація про сплату внесків до Пенсійного фонду України. З наданими для призначення пенсії документами встановлено, що страховий стаж позивача склав 8 років 5 місяців 10 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058. Відтак, рішення від 27.09.24 р. № 72 є правомірним та законним, прийнятим в межах, у спосіб та у відповідності до чинного законодавства України.

Відповідач 2 надав відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що 20.09.24 р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.03 р. № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 27.09.24 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за принципом екстериторіальності прийнято рішення № 72 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. До страхового стажу не зараховано період військової строкової служби з 29.10.78 р. до 10.12.81 р., оскільки зазначена у військовому квитку НОМЕР_1 дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не відповідає даним паспорту « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; період роботи в колгоспі «ім. Калініна» з серпня 1992 р. до липня 1999 р., згідно архівної довідки від 22.06.2023 № 310/03-03, оскільки зазначене в ній ім`я та по- батькові « ОСОБА_2 » не відповідає даним паспорту « ОСОБА_3 »; період роботи з 27.01.89 р. до 10.03.92 р., згідно з архівною довідкою від 21.09.23 р. № 04-01/181-258, оскільки відсутня інформація про сплату внесків до Пенсійного фонду України. Жодних інших документів, підтверджуючих вищезазначені періоди роботи, передбачені Порядком № 637 позивачем при зверненні за призначенням пенсії не надано. Згідно поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж позивача становить 8 років 5 місяців 10 днів (при необхідних 20), що недостатньо для призначення пенсії за віком. Відтак, рішення є правомірним.

Суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

20.09.24 р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.03 р. № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

27.09.24 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за принципом екстериторіальності прийнято рішення № 72 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу позивача не зараховано:

- період військової строкової служби з 29.10.78 р. до 10.12.81 р., оскільки зазначена у військовому квитку НОМЕР_1 дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не відповідає даним паспорту « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

- період роботи в колгоспі «ім. Калініна» з серпня 1992 р. до липня 1999 р., згідно архівної довідки від 22.06.23 р. № 310/03-03, оскільки зазначене в ній ім`я та по батькові « ОСОБА_2 » не відповідає даним паспорту « ОСОБА_3 »;

- період роботи з 27.01.89 р. до 10.03.92 р., згідно з архівною довідкою від 21.09.23 р. № 04-01/181-258, оскільки відсутня інформація про сплату внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно статті 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 63 років та за наявності страхового стажу у період з 01.01.23 р. до 31.12.23 р. від 20 до 30 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

Згідно з п. 1 ч. 22 Закону № 1058 відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду поміж іншого для підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, обчислення страхових внесків, визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом, визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.91 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637 від 12.08.93 р. (далі - Постанова № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відмовляючи позивачу у врахуванні періоду військової строкової служби з 29.10.78 р. до 10.12.81 р. з підстави, що у військовому квитку НОМЕР_1 дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не відповідає даним паспорту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також період роботи в колгоспі «ім. Калініна» з серпня 1992 р. до липня 1999 р., згідно архівної довідки від 22.06.23 р. № 310/03-03, оскільки зазначене в ній ім`я та по батькові « ОСОБА_2 » не відповідає даним паспорту « ОСОБА_3 ».

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.18 р. у справі № 754/14898/15-а.

Суд зазначає, що позивач не має нести тягар відповідальності чи зазнавати негативних наслідків, через порушення порядку/інструкції заповнення трудової книжки, та не засвідчені належним чином виправлення, не можуть бути самостійною підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи згідно із записами у трудовій книжці та військовому квитку, довідках, які в решті, виконані у відповідності до вимог Інструкції.

Верховний Суд у своїх постановах від 28.02.18 р. у справі № 428/7863/17, від 24.05.18 р. у справі № 490/12392/16-а, від 04.09.18 р. у справі № 423/1881/17, від 29.03.19 р. у справі № 548/2056/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Разом з тим, записи у трудовій книжці та довідках позивача, їх співставлення між собою не містять протиріч, та у своїй сукупності, підтверджують факт роботи та проходження служби в ЗСУ у спірний період.

Також, позивачем було долучено довідку № 3100/2 від 26.11.24 р. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , видану на підставі облікової картки ОСОБА_1 , що підтверджує додатково період проходження позивачем військової служби.

Щодо не зарахування періоду роботи з 27.01.89 р. до 10.03.92 р., згідно з архівною довідкою від 21.09.23 р. № 04-01/181-258 через відсутність інформації про сплату внесків до Пенсійного фонду України, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось судом вище по тексту рішення, частиною 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 3 статті 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що у разі ухилення страхувальника чи його посадових осіб від надання територіальному органу Пенсійного фонду звітності чи інших документів про сплату страхових внесків страхові внески обчислюються територіальним органом Пенсійного фонду в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, за непрямим методом виходячи з оцінки валового доходу та витрат страхувальника, кількості осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, обсягу виробленої (реалізованої) продукції (послуг), суми сплачених ним податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законодавством.

Відповідно до ч.10 ст. 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

В матеріалах справи наявна копія архівна довідка від 30.12.24 р. № 04-03/185-291 про відомості по заробітній платі ОСОБА_1 за період роботи під час відбування покарання з 27.01.89 р. до 10.03.92 р.

Невнесення страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відбулось не з вини позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що несплата за позивача страхових внесків не може бути підставою для незарахування до страхового стажу періоду роботи, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.

Внаслідок невиконання обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за спірний період на вказаних підприємствах, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного суду від 24.05.18 р. до справі № 490/12392/16-а, від 23.03.20 р. у справі № 535/1031/16-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27.09.24 р. № 72 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Разом із тим, суд вважає помилковими твердження позивача, що дії стосовно повторного розгляду його заяви мають бути здійснені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, з огляду на наступне.

Пунктом 4.2 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію.

Після реєстрації заяви позивача та сканування копій наданих документів засобами програмного забезпечення, органом, що розглядає заяву, згідно принципу екстериторіальності, було визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Згідно з вимогами пункту 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до абзацу другого пункту 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Згідно з пунктом 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, а після призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні підстави для задоволення щодо нього позовних вимог.

Суд вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яке прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу, є уповноваженим органом, який має розглянути повторно заяву позивача і у разі прийняття рішення про призначення позивачу пенсії за віком, має передати електронну пенсійну справу засобами програмного забезпечення до Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області за місцем проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Також, суд вважає, що з метою належного та ефективного захисту прав позивача, відповідача 2 слід зобов`язати зарахувати до страхового стажу позивача період військової строкової служби з 29.10.78 р. до 10.12.81 р., період роботи в колгоспі «ім. Калініна» з серпня 1992 р. до липня 1999 р., період роботи з 27.01.89 р. до 10.03.92 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як визначено ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судовим витратами у справі є судовий збір, який позивач сплатив у розмірі 1 211,20 грн., доказів понесення інших судових витрат учасники справи суду не подавали.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 16.06.20 р. у справі № 620/1116/20: "... Оскільки позов ОСОБА_1 містив декілька вимог (дві) немайнового характеру, які хоча і частково, але підлягають задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат колегія суддів визначає виходячи з кількості (а не розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог".

Отже, судові витрати у виді судового збору присуджуються позивачу в розмірі 1 211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, 29005, ), задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, 29005, ) від 27.09.24 р. № 72 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, 29005, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) період військової строкової служби з 29.10.78 р. до 10.12.81 р., період роботи в колгоспі «ім. Калініна» з серпня 1992 р. до липня 1999 р., період роботи з 27.01.89 р. до 10.03.92 р. та повторно розглянути заяву від 20.09.24 р. з урахуванням цього стажу.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, 29005, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

6. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз