Справа № 200/720/24
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

22 травня 2025 року справа №200/720/24

м. Дніпро

ерший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Гайдара А.В., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Ірпінського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про роз`яснення постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року прийнятою за результатами розгляду апеляційної скарги Ірпінського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 р. у справі № 200/720/24 (головуючий І інстанції Чекменьов Г.А.) за позовом ОСОБА_1 до Ірпінського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Ірпінського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), в якому просив:

-визнати протиправною відмову Ірпінського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у поновленні актового запису про народження ОСОБА_1 та внесенні змін до нього;

-зобов`язати Ірпінський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) поновити актовий запис № 1166 від 22.10.1965 року про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Макіївка, Донецька область, Україна, у батька: ОСОБА_2 , 1920 року, національність укр, у матері: ОСОБА_3 , 1920 року народження, національність укр та внести зміни до поновленого актового запису № 1166 від 22.10.1965 року про народження ОСОБА_1 , вказавши у графі дані про матір ОСОБА_4 , національність руминка, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка село Чорний Ташлик, Вільшанський район, Одеська область, Україна та у графі дані про батька ОСОБА_2 , національність українець, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м.Макіївка, Донецька область, Україна.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року позовні вимоги задоволено, а саме суд:

Визнав протиправною відмову Ірпінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) () у поновленні актового запису про народження ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та внесенні змін до нього.

Зобов`язав Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) () поновити актовий запис № 1166 від 22.10.1965 про народження ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Макіївка, Донецька область, Україна, у батька: ОСОБА_2 , 1920 року, національність укр, у матері: ОСОБА_3 , 1920 року народження, національність укр.

Зобов`язав Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) () внести зміни до поновленого актового запису № 1166 від 22.10.1965 про народження ОСОБА_1 , вказавши у графі дані про матір ОСОБА_4 , національність румунка, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка село Чорний Ташлик, Вільшанський район, Одеська область, Україна та у графі дані про батька ОСОБА_2 , національність українець, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Макіївка, Донецька область, Україна.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду у зв`язку, з невірним застосуванням та порушенням судом норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року задоволено частково апеляційну скаргу Ірпінського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), скасовано рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 р. у справі № 200/720/24, прийнято нове судове рішення, яким задоволено частково позов ОСОБА_1 , а саме суд:

Визнав протиправною відмову Ірпінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) () у внесенні змін до актового запису про народження ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язав Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) () внести зміни до актового запису № 1166 від 22.10.1965, про народження ОСОБА_1 , вказавши у графі дані про матір її прізвище, як " ОСОБА_5 ".

Закрив провадження у справі 200/720/24 щодо позовних вимог в частині зобов`язання внести зміни до актового запису № 1166 від 22.10.1965, про народження ОСОБА_1 , інформації про національність батьків.

В іншій частині позовних вимог відмовив.

Ірпінський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернувся до Першого апеляційного адміністративного суду з заявою про роз`яснення постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року в частині внесення змін до актового запису №1166.

В обґрунтування заяви зазначено, зокрема, що Ірпінським відділом ДРАЦС під час апеляційного оскарження надано копію актового запису про народження №08 від 10.12.2024 (наявний в матеріалах справи), який містить інформацію про те, що 10.12.2024 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ПОНОВЛЕНО актовий запис про народження на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Актовий запис про народження №1166 від 22.10.1965 року, складений відділом державного реєстрації актів цивільного Кіровського району м.Макіївки Донецької області на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в Державному реєстрі актів цивільного стану значиться як «втрачений», тому, внести зміни до актового запису про народження №1166 від 22.10.1965 року, не можливо.

Відповідно до пункту 3.13 розділу ІІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793 далі (Правила) у разі якщо неможливо витребувати документи про державну реєстрацію актів цивільного стану у зв`язку зі зберіганням актових записів цивільного стану на тимчасово окупованій території України, актовий запис цивільного стану поновлюється у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, до якого подано відповідну заяву громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї; у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання громадянина України, яке знаходиться за межами тимчасово окупованої території України.

Про поновлення актового запису цивільного стану, що зберігається на тимчасово окупованій території Донецької та Луганської областей, відомості якого наявні у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, не пізніше наступного робочого дня з дня його поновлення повідомляються відділи державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій та Луганській областях Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. У разі отримання повідомлення про поновлення актового запису цивільного стану відділи державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій та Луганській областях Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, вносять відповідну відмітку тільки до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи заяви, встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 2, 3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002 року, «Ромашов проти України» від 27.07.2004 року, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Отже, виходячи з приписів вищезазначених норм слідує, що розгляд питання про роз`яснення рішення є прерогативою лише того суду, який це рішення виніс та роз`яснено може бути те рішення суду, в якому передбачається його виконання зобов`язаними особами самостійно чи пред`явленням до виконання до відповідного органу, що здійснює виконання судових рішень та є не зрозумілим.

Згідно п. п. 1-3 ч. 5 ст. 246 Кодексу адміністративного судочинства України, однією із складових частин постанови суду є резолютивна частина, в якій зазначається висновок суду про задоволення адміністративного позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог; розподіл судових витрат; строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року Про судове рішення в адміністративній справі, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність.

Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, а тому роз`ясненню підлягають рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення їх важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Відтак, очевидним є те, що суд може роз`яснити рішення, яке підлягає виконанню та подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Таким чином, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше, однак без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

При цьому, конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визнання рішення незрозумілим процесуальний закон не визначає, але із його змісту слідує, що обґрунтування щодо незрозумілості має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 803/3805/15, від 25 квітня 2018 року у справі № 484/538/16-а, від 25 червня 2018 року у справі № 826/24294/15.

Згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як зазначалось, позивач звертаючись з позовом просив суд, зокрема: зобов`язати Ірпінський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) поновити актовий запис № 1166 від 22.10.1965 року про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Макіївка, Донецька область, Україна, у батька: ОСОБА_2 , 1920 року, національність укр, у матері: ОСОБА_3 , 1920 року народження, національність укр та внести зміни до поновленого актового запису № 1166 від 22.10.1965 року про народження ОСОБА_1 , вказавши у графі дані про матір ОСОБА_4 , національність руминка, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка село Чорний Ташлик, Вільшанський район, Одеська область, Україна та у графі дані про батька ОСОБА_2 , національність українець, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м.Макіївка, Донецька область, Україна.

Перший апеляційний адміністративний суд 03 квітня 2025 року, за результатом розгляду апеляційної скарги відповідача, скасував зазначене рішення суду та прийняв нове судове рішення яким зокрема, зобов`язав Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) () внести зміни до актового запису № 1166 від 22.10.1965, про народження ОСОБА_1 , вказавши у графі дані про матір її прізвище, як " ОСОБА_5 ".

Отже, суд апеляційної інстанції розглянув позов та виніс рішення в межах позовних вимог з урахуванням обставин справи на час виникнення спірних правовідносин.

Таким чином, рішення суду додаткового роз`яснення, на переконання колегії суддів, не потребує, оскільки є зрозумілим.

Щодо обгрунтувань заявника про необхідність роз`яснення рішення суду тим, що Ірпінським відділом ДРАЦС під час апеляційного оскарження надано копію актового запису про народження №08 від 10.12.2024, який містить інформацію про те, що 10.12.2024 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ПОНОВЛЕНО актовий запис про народження на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис про народження №1166 від 22.10.1965 року у Державному реєстрі актів цивільного стану значиться як «втрачений», тому, внести зміни до актового запису про народження №1166 від 22.10.1965 року, не можливо, колегія суддів зазначає, що у заяві відповідач фактично просить роз`яснити спосіб виконання рішення суду.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі Правила).

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.

За приписами п.1.5 розділу І Правил №96/5, заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами, шляхом їх формування та реєстрації за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на яких заявники за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у них, проставляють власні підписи.

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану використовує усі відомості, отримані за результатами відповідної перевірки, для внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання.

Якщо підставою для внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання є рішення суду або якщо певне рішення суду є необхідним для внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за зверненням заявника проводиться виключно на підставі примірника рішення суду в електронній формі, отриманого у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром судових рішень та Державним реєстром актів цивільного стану громадян, що здійснюється інформаційно-комунікаційними засобами в електронній формі у порядку, встановленому Державною судовою адміністрацією України спільно з Міністерством юстиції України.

Отже, у даному випадку актовий запис про народження №1166 від 22.10.1965 не було анульовано, а здійснено поновлення запису про народження, що створює обов`язок у відповідача у відповідності до п. 1.5 розділу І Правил №96/5 використати усі відомості щодо актового запису у тому числі внесені у такий запис зміни, зокрема, зазначені в постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року у справі № 200/720/24.

Таким чином, у даному випадку відсутній предмет роз`яснення судового рішення, тому у задоволені заяви про роз`яснення слід відмовити.

Керуючись ст. ст.229, 241, 242, 243, 248, 254, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Ірпінського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про роз`яснення постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року у справі № 200/720/24.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку ст.328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала складена та підписана 22 травня 2025 року.

Суддя-доповідач: Е.Г. Казначеєв

Судді: А.В. Гайдар

І.В. Сіваченко