Справа № 420/6461/25
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2025-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6461/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого по справі судді Бжассо Н.В., розглянув в порядку письмового провадження в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фермерського господарства «Стоянов А.А.» до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправними та скасування постанов від 05.02.2025 року

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фермерського господарства «Стоянов А.А.» до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

Визнати протиправною та скасувати Постанову Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці з питань праці № 51682/15-32-09-07-04- ДПС/МГ-ФС від 05 лютого 2025 року про накладення на Фермерське господарство «Стоянов А.А.» штрафу у розмірі 112000,00 грн.

Визнати протиправною та скасувати Постанову Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці з питань праці № 51682/15-32-09-07-04- ДПС/ІП-ФС від 05 лютого 2025 року про накладення на Фермерське господарство «Стоянов А.А.» штрафу у розмірі 8000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що вважає постанови Держпраці від 05.02.2025 року № 51682/15-32-09-07-04- ДПС/МГ-ФС та № 51682/15-32-09-07-04- ДПС/ІП-ФС протиправними, оскільки працівникам підприємства не нараховувалась заробітна плата у встановленому законодавством розмірі за неробочі дні, хоча такі працівники виконували роботу. Представник позивача зазначає, що умовами трудових договорів з вказаними працівниками встановлювалась помісячна оплата праці та конкретні вихідні дні можуть змінюватися, про що сторони сповіщають одна одну. Робота у вихідні, святкові та неробочі дні допускається тільки за згодою працівника й підлягає компенсації іншим днем відпочинку відповідно до чинного законодавства. Так, у зв`язку з виключною виробничою необхідністю, а саме виконання контрактів з поставки виробленої сільськогосподарської продукції, строки виконання яких завжди є обмеженими у часі, наказами по ФГ «Стоянов А.А.» певні вихідні дні вирішено вважати робочими днями із наданням іншого дня в якості неробочого. Вказані в Акті перевірки працівники звертались до голови ФГ «Стоянов А.А.» Бутенка А.М. із заявами про залучення їх до роботи у відповідні вихідні (неробочі) дні із наданням в якості компенсації іншого дня відпочинку, тобто фіксували своє волевиявлення на це. Також, представник позивача зазначає, що Так, у зв`язку з виключною виробничою необхідністю, а саме виконання контрактів з поставки виробленої сільськогосподарської продукції, строки виконання яких завжди є обмеженими у часі, наказами по ФГ «Стоянов А.А.» певні вихідні дні вирішено вважати робочими днями із наданням іншого дня в якості неробочого. Вказані в Акті перевірки працівники звертались до голови ФГ «Стоянов А.А.» Бутенка А.М. із заявами про залучення їх до роботи у відповідні вихідні (неробочі) дні із наданням в якості компенсації іншого дня відпочинку, тобто фіксували своє волевиявлення на це.

Ухвалою суду від 17.03.2025 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

02.04.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, згідно з яким, на час вирішення питання про притягнення позивача до законодавчої відповідальності за порушення трудового законодавства, встановлено, позивачем не було надано підтвердження залучення працівників до роботи у вихідні за їх згодою (відсутнє підтвердження волевиявлення), відсутні письмові накази (розпорядження) роботодавця про роботу у видні дні (із зазначенням виняткових випадків за ч. 2 ст. 71 КЗпП України), відсутня згода працівників та підтвердження наявності домовленості з роботодавцем щодо шляхів компенсації такої роботи, відсутнє підтвердження надання компенсації роботи працівникам у вихідні дні (враховуючи ст. 73, 107 КЗпП України). Постфактум додані позивачем до позову, зокрема, заяви працівників на надання іншого дня для відпочинку, службових про необхідність залучення у вихідні, наказів про заміну вихідних і робочих днів, не можуть вважатися належними при розгляді питання правомірності винесення постанов №№ 51682/15-32-09-07-04-ДПС/МГ-ФС, 51682/15-32-09-07-04-ДПС/ІП-ФС від 05.02.2025, оскільки, обґрунтованість прийнятого рішення повинна розглядатися у межах тих обставин та доказів, які були на момент його прийняття.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

ГУ ДПС в Одеській області згідно з листом від 17.12.2024 № 26082/5/15-32-09-07-05 надало, до ПМУ Держпраці копію акту № 51682/15-32-09-07-04 від 25.11.20із додатками щодо фактичної перевірки господарського об`єкта за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кринички, вул. Д. Дойчева, 9/1, через який здійснює господарську діяльність Фермерське господарство «Стоянов А.А.», проведеної у період з 13 по 22 листопада 2024 року.

З огляду на вказаний акт, ГУ ДПС в Одеській області здійснило перевірку позивача та встановило, що працівникам ФГ «Стоянов А.А.» не нараховувалась заробітна плата у встановленому законодавством розмірі за неробочі дні, в які вони фактично виконували роботу:

06.01.2024 (субота, ОСОБА_1 ): - згідно лімітно-забірної картки на отримання пально-мастильних матеріалів за січень 2024, ОСОБА_1 06.01.2024 видано 180 літрів на перевезення; згідно подорожного листа вантажного автомобіля за січень 2024, ОСОБА_1 06.01.2024 здійснено перевезення пшениці врожаю 2023 року за встановленим маршрутом. Відображення табелем обліку робочого часу праці ОСОБА_1 (водій) 06.01.2024 немає;

13.01.2024 (субота, ОСОБА_2 ): - згідно лімітно-забірної картки на отримання пально-мастильних матеріалів за січень 2024, ОСОБА_2 13.01.2024 видано 140 літрів на перевезення; згідно подорожного листа вантажного автомобіля за січень 2024, ОСОБА_2 13.01.2024 здійснено перевезення кукурудзи врожаю 2023 року за встановленим маршрутом. Відображення табелем обліку робочого часу праці ОСОБА_2 (водій) 13.01.2024 немає.

03.02.2024 (субота, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ): - згідно лімітно-забірної картки на отримання пально-мастильних матеріалів за лютий 2024, ОСОБА_2 03.02.2024 видано 180 літрів на перевезення; згідно подорожного листа вантажного автомобіля за лютий 2024, ОСОБА_2 03.02.2024 здійснено перевезення соняшника врожаю 2023 року за встановленим маршрутом. Відображення табелем обліку робочого часу праці ОСОБА_2 (водій) 03.02.2024 немає. - згідно лімітно-забірної картки на отримання пально-мастильних матеріалів за лютий 2024, ОСОБА_1 03.02.2024 видано 450 літрів на перевезення; згідно подорожного листа вантажного автомобіля за лютий 2024, ОСОБА_1 03.02.2024 здійснено перевезення соняшника врожаю 2023 року за встановленим маршрутом. Відображення табелем обліку робочого часу праці ОСОБА_1 (водій) 03.02.2024 немає;

10.02.2024 (субота, ОСОБА_3 ): - згідно лімітно-забірної картки на отримання пально-мастильних матеріалів за лютий 2024, ОСОБА_3 10.02.2024 видано 68 літрів. Відображення табелем обліку робочого часу праці ОСОБА_3 (тракторист-машиніст) 10.02.2024 немає;

06.04.2024 (субота, ОСОБА_4 ): - згідно лімітно-забірної картки на отримання пально-мастильних матеріалів за квітень 2024, ОСОБА_4 06.04.2024 видано 280 літрів на перевезення; згідно подорожного листа вантажного автомобіля за квітень 2024, ОСОБА_4 06.04.2024 здійснено перевезення соняшника врожаю 2023 року за встановленим маршрутом. Відображення табелем обліку робочого часу праці ОСОБА_4 (водій) 06.04.2024 немає.

01.05.2024 (неділя, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ) згідно лімітно-забірної картки на отримання пально-мастильних матеріалів за травень 2024, ОСОБА_5 01.05.2024 видано 225 літрів на дискування, сівбу; згідно облікового листа за травень 2024, ОСОБА_5 01.05.2024 здійснено дискування кукурудзи за встановленим полем. Відображення табелем обліку робочого часу праці ОСОБА_5 (тракторист-машиніст) 01.05.2024 немає; згідно лімітно-забірної картки на отримання пально-мастильних матеріалів за травень 2024, ОСОБА_6 01.05.2024 видано 350 літрів на обприскування; згідно облікового листа за травень 2024, ОСОБА_6 01.05.2024 здійснено обприскування ріпака за встановленим полем. Відображення табелем обліку робочого часу праці ОСОБА_6 (тракторист-машиніст) 01.05.2024 немає; згідно лімітно-забірної картки на отримання пально-мастильних матеріалів за травень 2024, ОСОБА_7 01.05.2024 видано 480 літрів на обприскування; згідно облікового листа за травень 2024, ОСОБА_7 01.05.2024 здійснено обприскування гороху за встановленим полем. Відображення табелем обліку робочого часу праці ОСОБА_7 (водій) 01.05.2024 немає.

07.07.2024 (неділя, ОСОБА_1 ): - згідно лімітно-забірної картки на отримання пально-мастильних матеріалів за липень 2024, ОСОБА_1 07.07.2024 видано 700 літрів на перевезення; згідно подорожного листа вантажного автомобіля за липень 2024, ОСОБА_1 07.07.2024 здійснено перевезення пшениці за встановленим маршрутом. Відображення табелем обліку робочого часу праці ОСОБА_1 (водій) 07.07.2024 немає.

Листом № ПД/3.1/11067-24 від 25.12.2024 ФГ «Стоянов А.А.» повідомлено про одержання 25.12.2024 заступником начальника ПМУ Держпраці ОСОБА_8 акту фактичної перевірки ГУ ДПС в Одеській області № 51682/15-32-09-07-04 від 25.11.2024 та початку адміністративного провадження.

Листом № ПД/3.1/177-25 від 07.01.2025 ФГ «Стоянов А.А.» запрошено на слухання справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю, передбаченого ч. 2 ст. 265 КЗпП України, призначеного на 16.01.2025.

16.01.2025 за вхід № 437/ПД/1-25 ФГ « ОСОБА_9 » звернулося до ПМУ Держпраці з проханням відкласти розгляд справи, призначений на 16.01.2025

Слухання справи перенесено на 28.01.2025 року, про що позивача повідомлено листом № ПД/3.1/620-25 від 16.01.2025 року.

27.01.2025 ФГ «Стоянов А.А.» направило відповідача пояснювальну записку з додатками (трудовими договорами та роздрукованими відомостями про нарахування заробітної плати), яка надійшла до ПМУ Держпраці за вхід. № 799/ПД/1-25 від 28.01.2025 року та була врахована під час вирішення справи.

05.02.2025року заступником начальника Південного Міжрегіонального управління, у зв`язку з виявленими порушеннями, керуючись статтею 265 КЗпП України, статтею 53 Закону України «Про зайнятість населення, Порядком № 509, та на підставі абзацу 10 частини 2 статті 265 КЗпП України, на ФГ «Стоянов А.А.» накладено штраф у розмірі 8000,00 гривень, про що винесена 05.02.2025 постанова за № 51682/15-32-09-07-04-ДПС/ПІ-ФС.

05.02.2025 року заступником начальника Південного Міжрегіонального управління, у зв`язку з виявленими порушеннями, керуючись статтею 265 КЗпП України, статтею 53 Закону України «Про зайнятість населення, Порядком № 509, та на підставі абзацу 10 частини 2 статті 265 КЗпП України, на ФГ «Стоянов А.А.» накладено штраф у розмірі 8000,00 гривень, про що винесена 05.02.2025 постанова за № 51682/15-32-09-07-04-ДПС/ПІ-ФС.

05.02.2025 року заступником начальника Південного Міжрегіонального управління, у зв`язку з виявленими порушеннями, керуючись статтею 265 КЗпП України, статтею 53 Закону України «Про зайнятість населення, Порядком № 509, та на підставі абзацу 5частини 2 статті 265 КЗпП України, на ФГ «Стоянов А.А.» накладено штраф у розмірі 112000,00 гривень, про що винесена 05.02.2025 постанова за № 51682/15-32-09-07-04-ДПС/МГ-ФС, за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці відносно 7 працівників.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 259 Кодексу законів про працю України закріплено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Положення Про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, (далі Положення № 96) встановлено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віцепрем`єр-міністра України - Міністра економіки, і який реалізує державну політику зокрема з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Пункт 7 Положення № 96 передбачає, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. Відповідно до пункту 1 Положення про Південне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 23 вересня 2022 року № 168, Південне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Частиною 1 статті 21 Кодексу законів про працю України передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Статтею 94 КЗпП України та статтею 1 Закону України «Про оплату праці» зафіксовано, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до частини першої статті 71 КЗпП України робота у вихідні дні забороняється. Залучення окремих працівників до роботи у ці дні допускається тільки з дозволу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) підприємства, установи, організації і лише у виняткових випадках, що визначаються законодавством і в частині другій цієї статті.

Залучення окремих працівників до роботи у вихідні дні допускається в таких виняткових випадках: 1) для відвернення або ліквідації наслідків стихійного лиха, епідемій, епізоотій, виробничих аварій і негайного усунення їх наслідків; 2) для відвернення нещасних випадків, які ставлять або можуть поставити під загрозу життя чи нормальні життєві умови людей, загибелі або псування майна; 3) для виконання невідкладних, наперед не передбачених робіт, від негайного виконання яких залежить у дальшому нормальна робота підприємства, установи, організації в цілому або їх окремих підрозділів; 4) для виконання невідкладних вантажно-розвантажувальних робіт з метою запобігання або усунення простою рухомого складу чи скупчення вантажів у пунктах відправлення і призначення (частина друга 2 статті 71 КЗпП України).

Статтею 72 КЗпП України визначено, що робота у вихідний день може компенсуватися, за згодою сторін, наданням іншого дня відпочинку або у грошовій формі у подвійному розмірі. Оплата за роботу у вихідний день обчислюється за правилами статті 107 цього Кодексу.

Так, згідно зі статтею 107 КЗпП України роботу у святковий і неробочий день (частина четверта статті 73) оплачується у подвійному розмірі: 1) відрядникам - за подвійними відрядними розцінками; 2) працівникам, праця яких оплачується за годинними або денними ставками, - у розмірі подвійної годинної або денної ставки; 3) працівникам, які одержують місячний оклад, - у розмірі одинарної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота у святковий і неробочий день провадилася у межах місячної норми робочого часу, і в розмірі подвійної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота провадилася понад місячну норму. Оплата у зазначеному розмірі провадиться за години, фактично відпрацьовані у святковий і неробочий день. На бажання працівника, який працював у святковий і неробочий день, йому може бути наданий інший день відпочинку.

У постанові від 13 травня 2020 року у справі №2240/3289/18 Верховний Суд вказав, що обов`язковою умовою надання іншого дня відпочинку за раніше відпрацьований вихідний день є волевиявлення такого працівника, що знаходить своє відображення в подачі відповідної заяви, адже керівник підприємства, установи та організації позбавлений можливості примусово надавити співробітнику день відпочинку за раніше відпрацьований день.

Суд встановив, що ФГ «Стоянов А.А.» відповідних заяв співробітників, які залучалися до роботи у вихідні дні та прийнятих на підставі вказаних заяв наказів не надавав до ГУ ДПС в Одеській області та до ПМУ Держпраці.

В табелях обліку робочого часу станом на час проведення перевірки ГУ ДПС в Одеській області не було відображено залучення вказаних працівників до роботи у вихідні дні.

Згідно вимог абзацу 5 частини 2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у двократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення.

Приписами вимог абзацу 10 частини 2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення інших вимог законодавства про працю, крім передбачених абзацами другим - дев`ятим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати за кожне таке порушення.

Порядок накладання штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (далі - Порядок №509) (зі змінами).

Порядок №509 визначає механізм накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення».

Відповідно до пункту 2 Порядку 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи) зокрема на підставі акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису.

Відповідно до пункту 4 Порядку №509, під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Суд встановив, що у зв`язку з виявленими порушеннями уповноваженою посадовою особою Міжрегіонального управління, керуючись статтею 265 КЗпП України, статтею 53 Закону України «Про зайнятість населення, Порядком № 509, та на підставі абзаців 5 та 10 частини 2 статті 265 КЗпП України, на ФГ «Стоянов А.А.» накладено штраф у розмірі 8000,00 гривень та 112000,00 гривень.

При цьому, оскільки порушення щодо ведення обліку робочого часу було виправлено лише за результатами отримання акту перевірки ГУ ДПС в Одеській області №м 51682/15-32-09-07-04 від 25.11.2024 року, шляхом прийняття наказу № 12 від 26.11.2024 року, про що прямо вказано у відповідному наказі, суд вважає, що відповідачем до позивача правомірно застосовано штрафні санкції на підставі постанови за № 51682/15-32-09-07-04-ДПС/ПІ-ФС від 05.02.2025 року.

Також, позивач надав суду докази на підтвердження звернення працівників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 із заявами щодо залучення їх до роботи у вихідні дні, шляхом надання днів відпочинку в інші робочі дні та прийняття головою ФГ «Стоянов А.А.» відповідних наказів про залучення працівників до роботи у вихідні дні, які вважати робочими, із зазначенням дати компенсованого вихідного дня.

Проте, щодо залучення працівника ОСОБА_3 до роботи у суботу 10.02.2024 року на підставі його заяви та шляхом компенсації дня відпочинку в інший робочий день доказів не надано, тому постанова за № 51682/15-32-09-07-04-ДПС/ПІ-ФС від 05.02.2025 належить до часткового скасування щодо накладення на позивача штрафу у сумі 96000,00 грн. (112000,00 грн. 16000 грн.)

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд робить про часткове задоволеня адміністративного позову ФГ «Стоянов А.А.»

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд встановив, що за звернення до суду із вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 3028,00 грн., проте, з урахуванням часткового задоволення позову з відповідача на корить позивача має бути стягнуто 2422,40 грн. сплаченого судового збору, з урахуванням частки штрафних санкцій, які суд вважає обґрунтованими, щодо загальної суми штрафних санкцій.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 205, 243, 245, 246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов Фермерського господарства «Стоянов А.А.» до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправними та скасування постанов від 05.02.2025 року.

Визнати протиправною та скасувати Постанову Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці з питань праці № 51682/15-32-09-07-04- ДПС/МГ-ФС від 05 лютого 2025 року про накладення на Фермерське господарство «Стоянов А.А.» в частині накладення штрафу у розмірі 96000,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Південного міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (вул. Василевського Маршала, буд. 40/1, м. Миколаїв, 54003, )за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фермерського господарства «Стоянов А.А.» (вул. Калініна, буд. 177, с. Кирнички, Ізмаїльський р-н., Одеська обл., 68650, ) сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Відповідно до ст.255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач Фермерське господарство «Стоянов А.А.» (вул. Калініна, буд. 177, с. Кирнички, Ізмаїльський р-н., Одеська обл., 68650, ).

Відповідач Південне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (вул. Василевського Маршала, буд. 40/1, м. Миколаїв, 54003, ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 23.05.2025 року.

Суддя Н.В. Бжассо