Справа № 320/26189/23
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2025-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року м. Київ № 320/26189/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В, розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС в місті Києві

про визнання протиправним та скасування податкового пповідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС в місті Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС в місті Києві від 05.04.2023 року № 5 в частині завищення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого для повернення з бюджету у сумі 80 925,57 грн.;

- зобов`язати Головне управління ДПС в місті Києві здійснити перерахунок податкової знижки за 2021 рік позивачу із включенням до податкової знижки у зменшення оподаткованого доходу фактично здійснених протягом 2021 року витрат у розмірі 449 586,53 грн. на сплату видатків на будівництво доступного житла, визначеного законом, та нарахувати позивачу податкову знижку у розмірі 80 925,57 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про помилковість висновків акта камеральної перевірки податкової декларації позивача про майновий стан і доходи за 2021 рік щодо порушення підпункту 14.1.170 пункту 14.1 статті 14, підпункту 166.2.1 пункту 166.2 статті 166 Податкового кодексу України в частині недотримання умов віднесення витрат у розмірі 449 586,53 грн. на придбання доступного житла, визначених підпунктом 166.3.8 пункту 166.3 статті 166 Податкового кодексу України, з урахуванням норм Закону України «Про запобігання впливу фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва». На думку позивача, відповідач протиправно зменшив суму податку на доходи фізичних осіб, задекларовану для повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податку знижку у розмірі 80 925,57 грн. Позивач зазначає, що надала документи для ідентифікації витрат на будівництво доступного житла за державною підтримкою для пільгових категорій, а саме: на передачу коштів разом з Департаментом будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) у Фонд фінансування будівництва Управителю ТОВ «Фінансова компанія Системінвест» в управління з метою отримання від забудовника об`єкта інвестування у власність, що підтверджує його витрати на будівництво доступного житла, а саме: передачу коштів в довірче управління у Фонд фінансування будівництва, що передбачає отримання об`єкта інвестування у власність після введення об`єкта в експлуатацію.

Судом під час вирішення питання про відкриття провадження у справі було встановлено невідповідність позовної заяви вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 позовну заяву було залишено без руху. У строк визначений судом позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив проти задоволення позовних вимог, підтримавши висновки акта перевірки. На думку відповідача, у позивача відсутні законодавчі підстави для нарахування податкової знижки за наслідками звітного (податкового) 2021 року, оскільки згідно наданих документів не має можливості ідентифікувати, що витрати понесені на придбання доступного житла, визначеного статтею 4 Закону України «Про запобігання впливу фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва». Крім того, відповідач зазначає, що позивачем не підтверджено резидентський статус та місце реєстрації, з урахуванням чого контролюючий орган правомірно визначив суму завищення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету у розмірі 80 925,57 грн.

Позивач подала відповідь на відзив, де зазначила про незгоду із доводами відповідача, викладеними у відзиві, та наголосила на тому, що відповідач в акті перевірки та в податковому повідомленні-рішенні не навів жодного факту, що позивачем допущено порушення законодавства, та не визнала витратами на придбання об`єкта нерухомості кошти, передані позивачем в управління управителю фонду фінансування будівництва. В частині висновків акта перевірки про не підтвердження позивачем резидентського статуту та місця реєстрації позивача звертає увагу, що згідно з підпунктом 166.2.3 пункту 166.2 статті 166 Податкового кодексу України для документального підтвердження витрат, що включаються до податкової знижки ,контролюючий орган не має права вимагати від платника податку надання інформації, документів та/або їх копій, які містяться в автоматизованих інформаційних і довідкових системах, реєстрах, банках (базах) даних органів державної влади, інформація з яких безоплатно отримується контролюючими органами відповідно до цього Кодексу. Як зазначає позивач, реєстраційний номер картки платника податків позивача та місце проживання вказані в декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік, яка підписана позивачем електронним підписом, а копія картки платника податків була додатково надана в додатках до заперечення на акт камеральної перевірки під час його розгляду відповідачем. В інформаційному ресурсі відповідача наявна повна інформація про резидентський статусу позивача, який не змінювався з моменту її народження, як і місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , до теперішнього часу.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 подала до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДПС у м. Києві податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2021 рік, яка зареєстрована в органі державної податкової служби 03.11.2022 за №, разом з додатком Ф3 розрахунок суми податку, на яку зменшуються податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, у зв`язку з використанням права на податкову знижку.

ГУ ДПС у м. Києві провело камеральну перевірку податкової декларації, за результатами якої складено акт від 23.02.2023 №14678/ж5/26-15-24-01-05-03.

Камеральною перевіркою встановлено, що сума податку на доходи фізичних осіб, зазначена платником податку у податковій декларації та підлягає поверненню з бюджету, є більшою, ніж визначено за результатами камеральної перевірки, що призвело до завищення суми податку, що підлягає поверненню з бюджету, на 80 925,57 грн.

В акті перевірки зафіксовано, що при заповненні податкової декларації платником податку порушено вимоги підпункту 14.1.170 пункту 14.1 статті 14, підпункту 166.2.1 пункту 166.2, підпункту 166.3.8 пункту 166.3 статті 166 Податкового кодексу України.

За результатами камеральної перевірки податкової декларації встановлено, що у ОСОБА_1 відсутні законодавчі підстави для нарахування податкової знижки за наслідками звітного (податкового) 2021 року, оскільки згідно наданих документів немає можливості ідентифікувати, що витрати понесені на придбання доступного житла, визначеного статтею 4 Закону України «Про запобігання впливу фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», а також, що платником не підтверджено резидентський статус та місце реєстрації.

Позивач не погоджуючись з висновками викладеними в акті перевірки, направив до відповідача відповідне заперечення, за результатом розгляду якого ГУ ДПС у м. Києві у листі від 05.04.2023 повідомило про залишення без змін висновки акта перевірки.

У своїй відповіді на заперечення позивача відповідач додатково до висновків акта перевірки вказав, що під час розгляду заперечення встановлено, що умови наданого договору про участь у Фонді фінансування будівництва (про придбання житла на умовах співфінансування) від 20.07.2021 №2/28 не відповідають нормам статті 4 Закону України «Про запобігання впливу фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 №819.

На підставі акта перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 05.04.2023 №5, яким за порушення підпункту 14.1.170 пункту 14.1 статті 14, підпункту 166.2.1 пункту 166.2, підпункту 166.3.8 пункту 166.3 статті 166 Податкового кодексу України зменшив суму податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету, у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, у розмірі 80925,57 грн.

За результатами адміністративного оскарження вказане податкове повідомлення-рішення залишено без змін згідно з рішенням Державної податкової служби України від 15.06.2023 №15342/6/9900-06-01-03-06.

Не погоджуючись з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, з приводу чого суд звертає увагу на таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

За визначенням підпункту 14.1.170 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова знижка для фізичних осіб, які не є суб`єктами господарювання, - документально підтверджена сума (вартість) витрат платника податку - резидента у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів - фізичних або юридичних осіб протягом звітного року, на яку дозволяється зменшення його загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року у вигляді заробітної плати та/або у вигляді дивідендів, у випадках, визначених цим Кодексом.

Підпункт 166.1.1 пункту 166.1 статті 166 Податкового кодексу України передбачає, що платник податку має право на податкову знижку за наслідками звітного податкового року.

Згідно з підпунктом 166.1.2. пункту 166.1 статті 166 Податкового кодексу України підстави для нарахування податкової знижки із зазначенням конкретних сум відображаються платником податку у річній податковій декларації, яка подається по 31 грудня включно наступного за звітним податкового року.

Відповідно до пункту 166.2 статті 166 Податкового кодексу України до податкової знижки включаються фактично здійснені протягом звітного податкового року платником податку витрати, підтверджені відповідними платіжними та розрахунковими документами, зокрема квитанціями, фіскальними або товарними чеками, прибутковими касовими ордерами, що ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) і особу, яка звертається за податковою знижкою (їх покупця (отримувача), а також копіями договорів за їх наявності, в яких обов`язково повинно бути відображено вартість таких товарів (робіт, послуг) і строк оплати за такі товари (роботи, послуги).

Оригінали зазначених документів не надсилаються контролюючому органу, але підлягають зберіганню платником податку протягом строку давності, встановленого цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 166.3.8 пункту 166.3 статті 166 Податкового кодексу України платник податку має право включити до податкової знижки у зменшення оподатковуваного доходу платника податку за наслідками звітного податкового року суми витрат платника податку на сплату видатків на будівництво (придбання) доступного житла, визначеного законом, у тому числі на погашення пільгового іпотечного житлового кредиту, наданого на такі цілі, та процентів за ним.

Таким чином, платник податку має право на податкову знижку у вигляді суми витрат платника податку на сплату видатків на будівництво (придбання) доступного житла, визначеного законом, про що зазначає у річній податковій декларації.

Відповідно до підпункту 166.4.1 пункту 166.4 статті 166 Податкового кодексу України

податкова знижка може бути надана виключно резиденту, який має реєстраційний номер облікової картки платника податку, а так само резиденту - фізичній особі, яка через свої релігійні переконання відмовилась від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомила про це відповідний контролюючий орган і має про це відмітку у паспорті.

Як визначено у підпункті 166.4.2 пункту 166.4 статті 166 Податкового кодексу України загальна сума податкової знижки, нарахована платнику податку у звітному податковому році, не може перевищувати суму річного загального оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого як заробітна плата, зменшену з урахуванням положень пункту 164.6 статті 164 цього Кодексу, крім випадку, визначеного підпунктом 166.4.4 цього пункту.

Як встановлено судом, позивач подала податкову декларацію за 2021 рік, у рядку 14 якої задекларував суму податку, на яку зменшуються податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у зв`язку із використанням права на податкову знижку, у розмірі 80 925,57 грн.

Вказана сума зазначена також у рядку 18.2 податкової декларації як така, що підлягає поверненню з бюджету за результатами звітного (податкового) року.

Згідно з додатком Ф3 до податкової декларації розрахунок суми податку, на яку зменшуються податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, у зв`язку з використанням права на податкову знижку, позивач у розділі 1 задекларував витрати на сплату видатків на будівництво (придбання) доступного житла, визначеного законом, у тому числі на погашення пільгового іпотечного житлового кредиту, наданого на такі цілі, та процентів за ним відповідно до підпункту 166.3.8 пункту 166.3 статті 166 Податкового кодексу України у розмірі 449 586,53 грн.

У рядку 7 розділу 2 цього розрахунку позивач вказав суму податку, на яку зменшуються податкові зобов`язання у зв`язку з використанням права на податкову знижку, у розмірі 80 925,57 грн.

Разом з податковою декларацією позивач направив до податкового органу електронний примірник договору про участь у фонді фінансування будівництва від 20.07.2021, платіжне доручення, довідку про зарплату та доходи позивача та довідку про реквізити.

У частині першій статті 1 Закону України «Про запобігання впливу фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» встановлено, що надання громадянам державної підтримки на будівництво (придбання) доступного житла шляхом сплати державою частини його вартості є одним із шляхів подолання кризових явищ у будівельній галузі та житловому будівництві відповідно до цього Закону.

Відповідно до частин першої та другої статті 4 Закону України «Про запобігання впливу фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» доступне житло - збудовані і ті, що будуються за державної підтримки, житлові будинки (комплекси) та квартири.

Державна підтримка будівництва доступного житла полягає у сплаті державою 30 відсотків вартості будівництва (придбання) доступного житла та/або наданні пільгового іпотечного житлового кредиту.

Механізм забезпечення громадян доступним житлом відповідно до статті 4 Закону України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» визначає Порядок надання державної підтримки та забезпечення громадян доступним житлом, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 №819 (далі Порядок №819).

За визначенням пункту 2 Порядку №819 договір про придбання житла - договір, що укладається між одержувачем державної підтримки і відчужувачем (продавцем, управителем, замовником, забудовником тощо) відповідно до вимог законодавства з метою забезпечення фінансування будівництва (придбання) житла; одержувачі державної підтримки - громадяни України, що відповідають вимогам, визначеним цим Порядком, та отримують державну підтримку відповідно до цього Порядку.

Пункт 3 Порядку №819 передбачає, що забезпечення доступним житлом здійснюється шляхом надання державної підтримки, яка полягає у сплаті державою:

30 відсотків вартості будівництва (придбання) доступного житла та/або надання пільгового іпотечного житлового кредиту;

50 відсотків вартості будівництва (придбання) доступного житла та/або пільгового іпотечного житлового кредиту для осіб, на яких поширюється дія пунктів 19 і 20 частини першої статті 6, пунктів 10-14 частини другої статті 7 та абзаців четвертого, шостого і восьмого пункту 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту;

50 відсотків вартості будівництва (придбання) доступного житла та/або пільгового іпотечного житлового кредиту для осіб, на яких поширюється дія Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб.

Пункт 4 вказаного Порядку встановлює, що державна підтримка надається шляхом сплати за рахунок коштів державного та/або місцевого бюджету 30 або 50 відсотків вартості нормативної площі доступного житла з урахуванням абзаців другого - четвертого пункту 3 цього Порядку. При цьому одержувачі державної підтримки вносять на свій поточний рахунок, відкритий в банку, кошти в обсязі 70 або 50 відсотків вартості нормативної площі доступного житла.

Згідно з пунктом 3 Порядку використанням коштів, передбачених у бюджеті м. Києва на придбання доступного житла для окремих категорій населення відповідно до законодавства, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.07.2019 №1249 (далі Порядок №1249), бюджетні кошти спрямовуються на оплату частини вартості житла, яке придбавається громадянами, які перебувають на квартирному обліку, в районних в місті Києві державних адміністраціях (далі придбавається на умовах співфінансування).

Пункт 7 Порядку №1249 визначає, що головний розпорядник бюджетних коштів укладає трьохсторонні договори з громадянами та уповноваженою особою замовника будівництва про придбання житла на умовах співфінансування, істотними умовами яких, зокрема, є порядок сплати сторонами вартості квартир і порядок їх передачі громадянам у власність.

Загальні принципи, правові та організаційні засади залучення коштів фізичних і юридичних осіб в управління з метою фінансування будівництва житла та особливості управління цими коштами, а також правові засади та особливості випуску, розміщення та обліку сертифікатів фондів операцій з нерухомістю встановлює Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю».

Відповідно до статті 2 цього Закону вимірна одиниця об`єкта інвестування - встановлена правилами фонду фінансування будівництва одиниця виміру об`єкта інвестування, яка визначається в метричних одиницях або в частках (відсотках) цього об`єкта інвестування як єдиного цілого;

управитель - фінансова установа, яка від свого імені діє в інтересах установників управління майном і здійснює управління залученими коштами згідно із законодавством, Правилами фонду та відповідає вимогам, встановленим цим Законом;

договір управління майном - договір, за яким установник управління передає управителю у довірчу власність майно з метою досягнення визначених ним цілей та встановлює обмеження щодо окремих дій управителя з управління цим майном. За цим Законом договором управління майном для фонду фінансування будівництва (далі - ФФБ) є договір про участь у ФФБ, а для фонду операцій з нерухомістю (далі - ФОН) та системи ФОН-ФФБ - договір про придбання сертифікатів ФОН;

фінансування будівництва - використання управителем отриманих в управління коштів на проведення проектно-вишукувальних робіт та спорудження об`єктів будівництва за умовами договору;

фонд фінансування будівництва - кошти, передані управителю ФФБ в управління, які використані чи будуть використані управителем у майбутньому на умовах Правил фонду та договорів про участь у ФФБ;

вартість будівництва - погоджена управителем і забудовником у договорі вартість будівництва всіх об`єктів інвестування як складової частини об`єкта будівництва, фінансування якої здійснюватиметься за рахунок коштів ФФБ відповідно до графіка фінансування і розраховується виходячи з поточної ціни вимірної одиниці об`єкта будівництва та кількості вимірних одиниць усіх об`єктів інвестування за попереднім обсягом замовлення на будівництво;

договір про участь у ФФБ - договір, відповідно до якого одна сторона (довіритель) передає кошти в управління управителю ФФБ, а друга сторона (управитель ФФБ) зобов`язана закріпити за довірителем об`єкт інвестування, забезпечити державну реєстрацію за довірителем спеціального майнового права на об`єкт інвестування, здійснити інші дії, визначені цим Законом та Законом України "Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому".

Отже, забезпечення громадян доступним житлом здійснюється, зокрема, шляхом надання державної підтримки, яка полягає у сплаті державою 30 відсотків вартості будівництва (придбання) доступного житла на умовах співфінансування, у тому числі за договором про участь у ФФБ.

Судом встановлено, що 20.07.2021 між ТОВ «Фінансова компанія Сістемінвест», як управителем ФФБ виду А «Авеню 42», об`єкта будівництва «Реконструкція та будівництво житлово-офісного комплексу з об`єктами громадського, соціально-побутового, торговельного призначення та надземним паркінгом на просп. Академіка Глушкова, 42 у Голосіївському районі м. Києва», та інші об`єкти нерухомого майна згідно з проектною документацією, що є уповноваженою особою замовника будівництва (Управитель) з однієї сторони та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_2 , з другої сторони (Довіритель), Департаментом будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (Платник) з третьої сторони, відповідно до Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», Порядку використання коштів, передбачених у бюджеті міста Києва на придбання житла для окремих категорій населення відповідно до законодавства, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 12.07.2019 №1249, укладено договір №2/28 про участь у Фонді фінансування будівництва (про придбання житла на умовах співфінансування).

Згідно з пунктом 1.1 договору про придбання житла Довіритель, на підставі повного визнання ним Правил Фонду фінансування будівництва виду А «Авеню 42», об`єкта будівництва «Реконструкція та будівництво житлово-офісного комплексу з об`єктами громадського, соціально-побутового, торговельного призначення та надземним паркінгом на просп. Академіка Глушкова, 42 у Голосіївському районі м. Києва» та інші об`єкти нерухомого майна згідно з проектною документацією (Правила ФФБ), дає згоду на участь в ФФБ (придбання квартири на умовах співфінансування), бере на себе зобов`язання виконувати Правила ФФБ, передає разом з Платником кошти Управителю в управління з метою отримання від Забудовника об`єкта інвестування у власність (придбаває квартиру на умовах співфінансування) та встановлює обмеження щодо окремих дій Управителя з управління цими коштами, а Управитель приймає кошти в управління, зараховує кошти на рахунок ФФБ з подальшим використанням коштів ФФБ у порядку визначеному Правилами ФФБ та цим договором.

Відповідно до пункту 1.2 договору про придбання житла Фонд фінансування будівництва виду А «Авеню 42», об`єкта будівництва «Реконструкція та будівництво житлово-офісного комплексу з об`єктами громадського, соціально-побутового, торговельного призначення та надземним паркінгом на просп. Академіка Глушкова, 42 у Голосіївському районі м. Києва» та інші об`єкти нерухомого майна згідно з проектною документацією (далі ФФБ) є ФФБ виду А відповідно до чинного законодавства.

Пункти 1.3-1.5 цього договору визначають, що Довіритель є установником управління майно, переданим в управління Управителю, а Управитель є Управителем ФФБ; Управитель здійснює управління майном у порядку визначеному Правилами ФФБ та договором; при здійсненні управління майном для досягнення мети цього договору Управитель діє від свого імені та в інтересах Довірителя, дотримується встановлених Правил ФФБ та цим договором обмежень щодо окремих дій з управління цим майном.

Згідно з пунктами 1.7-1.9 договору про придбання житла адреса будівництва: просп. Академіка Глушкова, 42 у Голосіївському районі м. Києва; запланована дата введення об`єкта будівництва в експлуатацію грудень 2022 року; номер будинку: 1; номер квартири: 558; кількість кімнат: 1; проектна площа: 40,37 кв. м.

Як передбачено у додатку до договору про придбання житла - графіком внесення Довірителем ФФБ виду А «Авеню 42» грошових коштів на рахунок ФФБ, Довіритель вносить до 06.08.2021 грошові кошти на рахунок ФФБ у розмірі 803 120,78 грн., а Платник вносить на рахунок ФФБ до 16.08.2021 грошові кошти у розмірі 344 194,62 грн., всього 1 147 315,40 грн.

Згідно з платіжним дорученням від 22.07.2021 № 1 позивач перерахувала на рахунок ТОВ «ФК «Сістемінвест» ФФБ виду А грошові кошти у розмірі 483 120,78 грн. в управління згідно договору №2/28 від 20.07.2021 про участь ФФБ виду А «Авеню 42».

Управитель видав Довірителю ( ОСОБА_1 ) свідоцтво №2/28 від 05.08.2021 про сплату 100 відсотків від загальної кількості вимірних одиниць інвестування в об`єкті інвестування.

Наведене свідчить, що позивач є учасником програми із забезпечення громадян доступним житлом та отримав державну підтримку у вигляді сплати державою (в особі органу місцевої влади - Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради(Київської міської державної адміністрації) 30 відсотків вартості будівництва (придбання) доступного житла на умовах співфінансування на підставі договору про участь у ФФБ.

Тому, суд приходить до висновку, що позивач має право включити до податкової знижки у зменшення оподатковуваного доходу за наслідками звітного податкового року суми витрат на сплату видатків на будівництво (придбання) доступного житла згідно з підпунктом 166.3.8 пункту 166.3 статті 166 Податкового кодексу України.

Як встановлено судом, відповідач вважає, що у позивача відсутні підстави для отримання податкової знижки у зв`язку з тим, що згідно наданих документів немає можливості ідентифікувати, що витрати понесені на придбання доступного житла, визначеного статтею 4 Закону України «Про запобігання впливу фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», а також, що платником не підтверджено резидентський статус та місце реєстрації.

Однак, відповідач в акті перевірки та у відзиві на позовну заяву не зазначає, що саме не дало можливості йому ідентифікувати витрати позивача як такі, що понесені на придбання доступного житла, визначеного статтею 4 Закону України «Про запобігання впливу фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», та в чому полягають порушення позивачем вимог Податкового кодексу України.

Що стосується посилання відповідача на те, що позивач не підтвердив резидентський статус та місце реєстрації суд звертає увагу, що за приписами підпункту 166.2.3 пункту 166.2 статті 166 Податкового кодексу України для документального підтвердження витрат, що включаються до податкової знижки, контролюючий орган не має права вимагати від платника податку надання документів та/або їх копій, які містяться в автоматизованих інформаційних і довідкових системах, реєстрах, банках (базах) даних органів державної влади та/або органів місцевого самоврядування, інформація з яких безоплатно отримується контролюючими органами відповідно до цього Кодексу та міститься в інформаційних базах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Суд зауважує, що дані про резидентство та місце реєстрації позивача міститься в інформаційних базах Державної податкової служби, зокрема у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.

Крім того, разом із запереченням на акт перевірки позивач надав копію паспорта та картки фізичної особи-платника податків.

В частині посилання відповідача у відповіді на заперечення позивача на те, що під час розгляду заперечення встановлено, що умови наданого договору про участь у Фонді фінансування будівництва (про придбання житла на умовах співфінансування) від 20.07.2021 №2/28 не відповідають нормам статті 4 Закону України «Про запобігання впливу фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 №819, суд зазначає, що відповідач не обґрунтовує, в чому полягає така невідповідність.

При цьому при вирішенні спору між сторонами суд враховує, що відповідно до підпункту «б» пункту 172.2 статті 172 Податкового кодексу України під витратами на придбання об`єкта нерухомості розуміються кошти, передані в управління управителю фонду фінансування будівництва.

Наведене підтверджує, що грошові кошти, внесені позивачем на рахунок Управителя за договором про придбання житла, вважаються витратами на придбання об`єкта нерухомості.

Враховуючи викладене, висновки акта перевірки про порушення позивачем вимог підпункту 14.1.170 пункту 14.1 статті 14, підпункту 166.2.1 пункту 166.2, підпункту 166.3.8 пункту 166.3 статті 166 Податкового кодексу України є помилковими, а податкове повідомлення-рішення від 05.04.2023 №5 є протиправним і підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок податкової знижки за 2021 рік позивачу із включенням до податкової знижки у зменшення оподаткованого доходу фактично здійснених протягом 2021 року витрат у розмірі 449 586,53 грн. на сплату видатків на будівництво (придбання) доступного житла, визначеного законом, та нарахувати позивачу податкову знижку у розмірі 80925,57 грн., суд зазначає, що обставини встановлені під час розгляду даної справи та відображені у цьому рішенні, а також факт скасування судом податкового повідомлення-рішення від 05.04.2023 № 5 нівелюють висновки акта перевірки та є достатнім способом захисту порушених прав позивача.

За таких обставин суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача вчинити дії, у зв`язку з чим дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково.

Частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Під час звернення з даним позовом до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 1073,60 грн, що підтверджується відомостями квитанції наявної в матеріалах справи.

Відтак, враховуючи задоволення позову частково, суд дійшов висновку, що сума судового збору в розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 05.04.2023 року № 5.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код 44116011; місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.