Справа № 460/15892/24
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2025 року м. Рівне №460/15892/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., за участю секретаря судового засідання Яцюк К.Р.; представника позивача: Русін Т.С., представника віповідача: Шеремети В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування акту, податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини, ОСОБА_2 , (далі - позивач) звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - відповідач), у якому просить суд:

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 05.12.2024 № 18689/, № 18693/, № 18694/, № 18695/, № 18696/.

визнати протиправним та скасувати акт Головного управління ДПС у Рівненській області від 19.09.2024 № 14137/Ж5/17-00-24-05-18/.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що документальна перевірка проводиться на підставі первинних документів (в тому числі документів фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів), однак складений відповідачем акт містить відомості про відсутність під час перевірки первинних документів, а висновки ґрунтуються на відомостях інформаційних баз даних «ІС Податковий блок», що є порушенням пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України. Зауважує, що відповідачем не було дотримано процедуру проведення перевірки, а посилання в акті перевірки на те, що ОСОБА_2 відмовлявся надати документи не заслуговує на увагу, при цьому контролюючим органом не було здійснено додаткових заходів в частині здійснення запитів або зустрічних звірок для об`єктивного та законного винесення податкових повідомлень-рішень. За позицією позивача, результати перевірки не могли слугувати належною підставою для накладення податкових санкцій на неповнолітню особу та висновок в акті перевірки, про те що позивач отримав дохід від переказів між рахунками фізичних осіб з використанням ЕПЗ (р2р - платежі) в 2023 році в розмірі 1751304,00 грн не обґрунтований контролюючим органом та не доведений жодними доказами. Наголошує на відсутності чіткого роз`яснення механізму розрахунку суми доходу її неповнолітньої дитини, що ставить під сумнів достовірність висновків акту перевірки. З наведених у позові підстав позивач вважає, що акт перевірки та прийняті на його підставі рішення контролюючого органу є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, з огляду на що просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

28.01.2025 через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків проведено на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78, ст.79, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України згідно з листом ДПС України № 8651/7/99-00-24-01-02-07 від 26.03.2024, яким надіслано інформацію, що надійшла від Національного Банку України від 20.03.2024 № 24-0006/21625/БТ щодо значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (2р2-платежі) у 2023 році. Вказує, що наказ та повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки надіслано платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення за його податковою адресою. Зазначає, що відповідно до наявної податкової інформації перевіркою встановлено, що ОСОБА_2 у 2023 році отримав доходи у вигляді грошових переказів від фізичних осіб на загальну суму 1751304,00 грн із використанням реквізитів ЕПЗ (2р2-платежі), які згідно з Податковим кодексом України підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податків в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації), при цьому податкову декларацію за 2023 рік ОСОБА_2 не подано, чим порушено пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.49.1, пп.49.18.4. п.49.18. ст.49, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України та не сплачено податок на доходи фізичних осіб і військовий збір з отриманого доходу. Допущені порушення слугували підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, які відповідач вважає обґрунтованими та правомірними, з огляду на що просить суд відмовити у задоволенні позову.

05.02.2025 позивачем подано до суду відповідь на відзив, у якій більш детально конкретизовано доводи та обґрунтування, зазначені у позовній заяві, а також наведено аргументи на спростування тверджень відзиву відповідача. Зокрема, у відповіді на відзив акцентовано увагу на тому, що результати перевірки є неправомірними і не могли слугувати належною підставою для накладення податкових санкцій на неповнолітню особу; в акті немає чіткої вказівки на те, що саме ОСОБА_2 отримував дохід у формі зняття готівки, тому податкове зобов`язання щодо таких операцій не може бути покладене на нього.

У судовому засіданні учасники справи підтримали доводи заяв по суті справи та надали пояснення аналогічні цим доводам.

ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою суду від 31.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 30.01.2025.

Ухвалою суду від 30.01.2025 клопотання Головного управління ДПС у Рівненській області про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву задоволено частково. Продовжено Головному управлінню ДПС у Рівненській області строк для подання відзиву на позовну заяву та долучено його до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 30.01.2025, занесеною до протоколу судового засідання, у підготовчому засіданні оголошено перерву до 18.02.2025.

18.02.2025 справу знято з розгляду у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді у період з 17.02.2025 по 21.02.2025. Справу призначено до розгляду на 13.03.2025.

Ухвалою суду від 13.03.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено адміністративну справу № 460/15892/24 до судового розгляду по суті на 18.03.2025.

Ухвалою суду від 18.03.2025, занесеною до протоколу судового засідання, у судовому засіданні оголошено перерву до 10.04.2025.

Ухвалою суду від 10.04.2025 розгляд справи № 460/15892/24 відкладено на 06.05.2025.

06.05.2025 у судовому засіданні, на підставі статті 227 КАС України, після судових дебатів, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав його ухвалення та проголошення до 15.05.2025, проте під час ухвалення рішення, суд дійшов висновку про необхідність з`ясування обставин, що потребують додаткової перевірки.

Ухвалою суду від 15.05.2025, занесеною до протоколу судового засідання, судовий розгляд адміністративної справи поновлено у відповідності до частини другої статті 227 КАС України. Витребувано у відповідача докази направлення позивачу акту про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки № 14137/Ж5/17-00-24-05-18/ від 19.09.2024. У судовому засіданні оголошено перерву до 22.05.2025.

22.05.2025 у судовому засіданні, на підставі статті 227 КАС України, після судових дебатів з приводу додатково досліджених обставин, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та проголосив його вступну та резолютивну частину.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

05.05.2024 Головним управлінням ДПС у Рівненській області рекомендованим листом з повідомленням про вручення за податковою адресою (місцезнаходженням) платника податку: АДРЕСА_1 , надіслано запит № 3374/Ж12/17-00-24-05-25 від 06.05.2024 фізичній особі ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , про надання пояснень та копій первинних документів, щодо походження грошових коштів та інформацію щодо їх оподаткування.

У відповідь на запит № 3374/Ж12/17-00-24-05-25 від 06.05.2024 платником податків-фізичною особою ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , був надісланий лист від 03.06.2024 у якому зазначено, що Податковий кодекс України не передбачає подання декларації про майновий стан та доходи неповнолітньою особою, а також не передбачає при проведенні будь-якої перевірки направлення на адресу податкового органу жодних документів до початку проведення такої перевірки.

30.07.2024 Головним управлінням ДПС у Рівненській області рекомендованим листом з повідомленням про вручення за податковою адресою (місцезнаходженням) платника податку: АДРЕСА_1 , надіслано копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 30.07.2024 № 1885-п, а також письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки від 30.07.2024 № 299/Ж4/17-00-24-05-17 30.07.2024.

09.09.2024 посадовими особами Головного управління ДПС у Рівненській області на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2, п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1, 78.1.2 ст.78, ст.79, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, наказу від 30.07.2024 № 1885-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_2 », згідно з листом ДПС України № 8651/7/99-00-24-01-02-07 від 26.03.2024, яким надіслано інформацію, що надійшла від Національного банку України від 20.03.2024 № 24-0006/21625/БТ щодо значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у 2023 році проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з питань подання до органів ДПС декларації про майновий стан і доходи за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, повноти декларування отриманих доходів та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб і військового збору.

За результатами проведеної перевірки Головним управлінням ДПС у Рівненській області складено акт про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки № 14137/Ж5/17-00-24-05-18/ від 19.09.2024 (далі - акт перевірки).

19.09.2024 акт перевірки надіслано платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення та вручено особисто 14.11.2024, що підтверджується інформацією із сайту Укрпошти, яка міститься у матеріалах справи.

У ході проведення вищезазначеної перевірки відповідачем встановлено наступні порушення податкового законодавства:

1) пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.49.1, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено неподання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2023 рік;

2) пп.162.1.1 п.162.1, п.164.1, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168, п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами самостійно за результатами річного декларування у сумі 315234,72 грн;

3) пп.1.2, пп.1.3 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження суми податкового зобов`язання з військового збору, що сплачуються фізичними особами самостійно за результатами річного декларування у сумі 26269,56 грн;

4) п.44.1 ст.44, п.44.3 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, внаслідок чого, встановлено ненадання контролюючому органу первинних документів;

5) пп.73.3.3 п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено ненадання до податкових органів відповіді на письмовий запит про надання інформації.

Такі висновки відповідача обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 не надав до податкових органів декларацію про майновий стан і доходи за 2023 рік та не задекларував суму загального річного оподатковуваного доходу за 2023 рік з отриманих переказів від фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) в сумі 1751304,00 грн, в результаті чого занижено суму податку на доходи фізичних осіб у розмірі 315234,72 грн та суму військового збору у розмірі 26269,56 грн, а також у зв`язку з ненаданням первинних документів до перевірки, в тому числі на запит контролюючого органу.

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДПС у Рівненській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 05.12.2024:

№ 18689/ яким ОСОБА_2 згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3. ст.54, пунктом 58.1 ст.58, пункту 123.2 ст.123 Податкового кодексу України у зв`язку із порушенням пп.162.1.1 п.162.1, п.164.1, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, п.168.2.1 п.168.2 ст.168, п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в загальному розмірі 394043,40 грн, у т.ч. за податковими зобов`язаннями 315234,72 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 78808,68 грн;

№ 18696/ яким ОСОБА_2 згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 ст.54, пунктом 58.1 ст.58, пункту 123.2 ст.123 Податкового кодексу України у зв`язку із порушенням пп.1.2, пп.1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в загальному розмірі 32836,95 грн, у т.ч. за податковими зобов`язаннями 26269,56 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 6567,39 грн.

№ 18693/ яким до ОСОБА_2 на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3. ст.54 і пункту 121.2 ст.121 Податкового кодексу України за порушення вимог пп.73.3.3 п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 7100,00 грн за платежем: адміністративні штрафи та інші санкції;

№ 18694/ яким до ОСОБА_2 на підставі підпункту 54.3.1 пункту 54.3. ст.54 і пункту 120.1 ст.120 Податкового кодексу України за порушення пп.16.1.3. п.16.1. ст.16, пп.49.18.4 п.49.18 п.49, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 340,00 грн за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування;

№ 18695/ яким до ОСОБА_2 за порушення вимог п. 44.1 ст. 44, п. 44.3 ст.44, п. 85.2 ст.85 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 1020,00 грн за платежем: адміністративні штрафи та інші санкції.

Не погоджуючись з такими податковими повідомленнями-рішеннями та актом перевірки, вважаючи їх протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України).

Згідно положень пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Відповідно до положень п.75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

За змістом п.79.1 ст.79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова (пункт 79.3 статті 79 ПК України).

Згідно з пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Як слідує з матеріалів справи, підставою для проведення перевірки став лист Державної податкової служби України № 8651/7/99-00-24-01-02-07 від 26.03.2024 (вхідний до ГУ ДПС у Рівненській області № 1012/8/17-00 від 26.03.2024), яким надіслано інформацію, що надійшла від Національного Банку України від 20.03.2024 № 24-0006/21625/БТ (вхідний до ГУ ДПС у Рівненській області № 33529/5 від 22.03.2024) щодо значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (2р2-платежі) у 2023 році, зокрема фізичної особи ОСОБА_2 , загальний річний оподатковуваний дохід у вигляді інших доходів платника податків-фізичної особи за 2023 рік складає 1751304,00 грн.

З приводу зазначеної підстави для проведення перевірки суд враховує позицію Верховного Суду, яка міститься у постанові від 25.08.2022 по справі № 140/403/29 де зазначено, що «на виконання покладених функцій податкові органи вправі звертатись, в тому числі до небанківських фінансових установ із запитами щодо отримання інформації про рух коштів на рахунках платника податків. Надана такою установою інформація відноситься до податкової та є підставою для врахування при формуванні висновків про дотримання чи порушення платником податків норм податкового законодавства.».

Судом встановлено, що 06.05.2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення Головне управління ДПС у Рівненській області направило на адресу ОСОБА_2 лист (запит) від 06.05.2024 за № 3374/Ж12/17-00-24-05-25 про надання інформації та її документального підтвердження, в якому зазначено, що обсяг зарахувань на рахунок фізичної особи ОСОБА_2 у 2023 році склав 1761913,00 грн, обсяг списань 1752055,00 грн, а згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб фізичній особі ОСОБА_2 нараховано та виплачено дохід за 2023 рік у сумі 450,00 грн - стипендія. Розбіжність між сумою зарахувань на рахунок фізичної особи ОСОБА_2 та сумою доходів склала 1756513,00 грн.

Як вже зазначав суд, запит № 3374/Ж12/17-00-24-05-25 від 06.05.2024 надіслано Головним управлінням ДПС у Рівненській області ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомленням про вручення за його податковою адресою. Факт отримання запиту позивачем не заперечується та не є спірною та обставина, що позивач, як законний представник ОСОБА_2 , у відповідь на запит № 3374/Ж12/17-00-24-05-25 від 06.05.2024 у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки не надав. У листі лише зазначено, що Податковий кодекс України не передбачає подання декларації про майновий стан та доходи неповнолітньою особою.

Відповідно до пп. 73.3.3 п. 73.3 ст. 73, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом), у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 23.04.2021 у справі № 820/3730/18 сам по собі факт направлення позивачу запиту про надання документів не порушує прав позивача, адже право контролюючого органу направляти платникам податків письмові запити з метою отримання податкової інформації прямо передбачено чинним законодавством України.

Отже, наведені обставини обґрунтовано стали підставою для прийняття відповідачем наказу від 30.07.2024 № 1885-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_2 », яким визначено провести документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_2 , з 02.09.2024, тривалістю 10 робочих днів, з питань подання до органів ДПС декларації про майновий стан і доходи за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, повноти декларування отриманих доходів та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб і військового збору.

30.07.2024 Головним управлінням ДПС у Рівненській області рекомендованим листом з повідомленням про вручення за податковою адресою платника податку надіслано копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 30.07.2024 № 1885-п, а також письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки від 30.07.2024 № 299/Ж4/17-00-24-05-17 30.07.2024.

У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу (абз.абз. 1-2 п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України).

Судом також встановлено, що 19.09.2024 контролюючий орган надіслав на адресу ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомленням про вручення акт перевірки, який вручено отримувачу 14.11.2024, а тому доводи представника позивача про те, що позивач був позбавлений права на надання письмових пояснень чи заперечень на акт перевірки у зв`язку з невиконанням контролюючим органом вимог п.86.8 ст. 86 ПК України, суд оцінює критично, оскільки законодавчо встановлена процедура, яка передує прийняттю контролюючим органом податкових повідомлень-рішень та спрямована на можливість надати платнику податків свої заперечення та/або додаткові документи у випадку незгоди із висновками акту перевірки - відповідачем дотримана.

Надаючи оцінку іншим доводам позовної заяви суд зазначає, що вони зводяться до незгоди позивача з висновками акту перевірки, які зроблені на підставі даних контролюючого органу, а не первинних документів, однак суд констатує, що документальну невиїзну перевірку ОСОБА_2 відповідач провів на підставі відомостей Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору у періоді з 01.01.2023 по 31.12.2023, щодо платника податків, відомостей про відсутність поданих до органів ДПС даною особою податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік, а також інформації НБУ про надходження на банківські рахунки ОСОБА_2 у 2023 році грошових коштів у загальній сумі 1751304,00 грн, при цьому позивачем, як законним представником неповнолітньої дитини, ні під час, ні після завершення перевірки не було надано податковому органу жодних пояснень щодо джерела походження зазначених коштів та правову підставу їх отримання, як не надано і жодних документів, які б підтверджували підстави отримання сином позивача вказаної суми грошових коштів від фізичних осіб на його банківські рахунки та не здійснення їх декларування, не зважаючи на те, що як до початку перевірки, так і під час її проведення платнику податків направлявся відповідний запит податкового органу.

Під час розгляду справи по суті, представник позивача не заперечив вказану обставину, а також не надав суду жодних доказів, які б спростовували відомості, викладені контролюючим органом у наведеному вище листі та акті перевірки, як і не надав пояснень та будь-якого документального підтвердження щодо правової природи отриманих ОСОБА_2 на його банківські рахунки коштів, що вказує на неспроможність документально спростувати висновки податкового органу про отримання ОСОБА_2 у 2023 році доходів, без їх належного обліку, звітності і оподаткування.

При цьому, покликання представника позивача на нечіткість обставин, зафіксованих у акті перевірки, зокрема щодо того, хто саме знімав готівку з банківських рахунків ОСОБА_2 , суд відхиляє з огляду на те, що такі обставини не спростовують факту надходження вищевказаних сум грошових коштів на рахунки, які належать саме ОСОБА_2 , а не будь-яким іншим особам.

Відповідно до пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України.

Згідно з пп.162.1.1 п.162.1 ст.162 Податкового Кодексу України платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до пп.163.1.1 п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід. А за пп.163.1.2 цього ж пункту об`єктом оподаткування резидента є доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом. Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця. Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

За правилами пп.164.2.20 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу. Відповідно до п.164.3 ст.164 Податкового кодексу при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і не грошовій формах.

Статтею 165 ПК України визначено доходи, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Відповідно до п.п. 14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України, дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем митних органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

В контексті наведеного, суд відхиляє твердження представника позивача, з приводу того, що саме контролюючий орган має доводити, що отримані ОСОБА_2 кошти на картковий рахунок є доходом, оскільки аналіз наведених вище норм дозволяє зробити висновок, що будь-які кошти, які надходять фізичній особі на її картковий банківський рахунок є доходом, якщо особа не доведе що ці кошти не підпадають під виключення, які визначені ст.165 ПК України. Тобто в даному випадку саме позивач зобов`язаний пояснити походження коштів та довести, що вони не є "іншим доходом" в розумінні ст.164 ПК України.

Порядок нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету визначено ст.168 Податкового кодексу України. Відповідно до пп.168.2.1 п.168.2 цієї статті, платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Згідно п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України ставка податку становить 18% бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Під час податкової перевірки за відомостями наданими у передбаченому порядку Національним банком України встановлено, що у 2023 році наявні значні обсяги переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), а саме обсяг зарахувань на банківські рахунки ОСОБА_2 склав 1751304,00 грн.

P2P-платежі (з англ. person-to-person) це грошові перекази фізичних осіб "з карти на карту". P2P-транзакції зазвичай використовуються для оплати послуг або покупок у приватних продавців на онлайн-ринках, також такі платежі можуть використовуватися і для переказів коштів з іншою метою.

На переконання суду, поповнення рахунків однієї фізичної особи з використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), різними фізичними особами у значному обсязі та за відсутності в отримувача належного документального обґрунтування підстав для одержання таких грошових коштів свідчить про отримання фізичною особою ОСОБА_2 у 2023 році доходів в розмірі 1751304,00 у вигляді інших доходів.

Враховуючи це та факт ненадання позивачем, як законним представником ОСОБА_2 , жодних первинних документів з приводу одержання такої суми коштів, податковий орган цілком слушно вказав на порушення пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168, п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України, у зв`язку з отриманням платником податків - фізичною особою у 2023 році грошових коштів у сумі 1751304,00 грн від фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), в результаті чого не був нарахований та сплачений за 2023 рік податок на доходи фізичних осіб у розмірі 315234,72 грн (1751304,00 грн х 18 %).

Доходи, визначені ст.163 Податкового кодексу України є об`єктом оподаткування військовим збором, ставка якого становить 1,5 % від об`єкта оподаткування (п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України).

Відповідно до цього, податковим органом зроблено обґрунтовані висновки про не нарахування та не сплату платником податків за 2023 рік військового збору у розмірі 26269,56 грн (1751304,00 грн х 1,5%).

В силу вимог пп.16.13 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 49.1 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно з пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб, у тому числі самозайнятих осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Надаючи оцінку доводам позивача про те, що відповідачем невірно визначено суб`єкта відповідальності за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями суд зазначає таке.

Неповнолітня особа, вступаючи в суспільні відносини, може отримувати дохід, що підлягає оподаткуванню. Отримання доходу в розумінні ст.15, 162, 179 ПК України автоматично означає, що відповідні фізичні особи (у тому числі неповнолітні) є платниками податків.

При цьому, за змістом пункту 99.6 статті 99 ПК України законні представники платників податків - фізичних осіб несуть відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами для платників податків, за невиконання обов`язків, зазначених у пункті 99.5 цієї статті.

У свою чергу, згідно п. 99.5 статті 95 ПК України батьки (усиновителі) та опікуни (піклувальники) малолітніх/неповнолітніх, опікуни недієздатних, особи, на яких покладено здійснення опіки над майном безвісно відсутніх (законні представники платників податків - фізичних осіб), повинні від імені відповідних фізичних осіб: своєчасно подавати належним чином заповнені декларації про доходи та майно (пп. 99.5.2 ПК України).

Відповідно до п. 99.2 ст. 99 Кодексу грошові зобов`язання малолітніх/неповнолітніх осіб виконуються їх батьками (усиновителями), опікунами (піклувальниками) до набуття малолітніми/неповнолітніми особами цивільної дієздатності в повному обсязі.

Батьки (усиновителі) малолітніх/неповнолітніх і малолітні/неповнолітні у разі невиконання грошових зобов`язань малолітніх/неповнолітніх несуть солідарну майнову відповідальність за погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу.

Водончас, суб`єктами, які притягаються до відповідальності за вчинення податкових правопорушень згідно ст. 110 ПКУ є:

платники податків - фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів (ст. 15);

податкові агенти особи, на яку покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків (ст.18);

інші суб`єкти у випадках, прямо передбачених ПКУ, несуть фінансову відповідальність за вчинення податкових правопорушень.

Фізична особа - платник податку несе фінансову відповідальність за умови повної цивільної дієздатності (п.110.2.статті 110 ПК України).

За змістом пункту п.110.4 ст.110 ПК України законні представники платників податків - фізичних осіб згідно зі статтею 242 Цивільного кодексу України у разі невиконання обов`язків, визначених цим Кодексом, несуть фінансову відповідальність, встановлену для платників податків.

Так, ст. 242 Цивільного кодексу України визначено, що представниками за законом є:

батьки (усиновлювачі) - представники своїх малолітніх та неповнолітніх дітей;

опікун - представник малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною;

інша особа - представник у інших випадках, встановлених законом.

Варто зауважити, що перелік суб`єктів, які притягаються до відповідальності за вчинення податкових правопорушень, визначений у ст. 110 Кодексу, є чітко встановленим та розширеному тлумаченню не підлягає.

При вирішенні цього спору, суд також враховує п. 179.4 ст. 179 ПК України, яким передбачено, що платники податку звільняються від обов`язку подання податкової декларації в таких випадках: а) незалежно від виду та суми отриманих доходів платниками податку, які: є малолітніми/неповнолітніми або недієздатними особами і при цьому перебувають на повному утриманні інших осіб (у тому числі батьків) та/або держави станом на кінець звітного податкового року.

Відповідно до п. 179.6. ст. 179 ПК України обов`язок щодо заповнення та подання податкової декларації від імені платника податку покладається на батьків, опікуна або піклувальника - щодо доходів, отриманих малолітньою/неповнолітньою особою або особою, визнаною судом недієздатною.

З огляду на наведені норми законодавства, батьки (усиновителі) та опікуни (піклувальники) у разі отримання малолітньою/неповнолітньою дитиною будь-якого доходу мають обов`язок відобразити в податковій декларації відомості про отримані доходи впродовж звітного періоду та подати податкову декларацію від імені дитини, а відтак і нести відповідальність за повноту та своєчасність сплати податків.

Отже, неповнолітня особа яка звільнена від обов`язку подання податкової декларації про майновий стан та доходи не може нести відповідальність за її неподання, відтак штраф передбачений ст. 120.1 ПК України повинен застосовуватися до батьків неповнолітнього, а тому у спірних правовідносинах ОСОБА_2 не є особою до якої відповідно до вимог Податкового кодексу України застосовуються штрафні (фінансові) санкції.

Таким чином, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 18694/ яким до ОСОБА_2 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 340,00 грн за порушення пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.49.1, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено неподання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2023 рік, суперечить вимогам частини другої статті 2 КАС України щодо прийняття суб`єктом владних повноважень рішення з дотриманням принципів обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а відтак таке рішення податкового органу є протиправним та підлягає скасуванню.

Оскільки суд дійшов висновку про безпідставність застосування податковим органом до неповнолітньої особи штрафних санкцій за неподання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2023 рік, то і висновки про порушення ОСОБА_2 вимог п.44.1 ст.44, п.44.3 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України в частині зберігання та надання контролюючому органу первинних документів, вимог пп.73.3.3 п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України в частині ненадання ОСОБА_3 відповіді на обов`язковий запит податкового органу, вимог пп.162.1.1 п.162.1, п.164.1, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168, п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами самостійно за результатами річного декларування у сумі 315234,72 грн, вимог пп.1.2, пп.1.3 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження суми податкового зобов`язання з військового збору, що сплачуються фізичними особами самостійно за результатами річного декларування у сумі 26269,56 грн також є безпідставними, а відтак податкові повідомлення-рішення від 05.12.2024 № 18689/, № 18696/, № 18693/, № 18695/ також є протиправними та підлягають скасуванню.

З приводу позовної вимоги про скасування акту № 14137/Ж5/17-00-24-05-18/ від 19.09.2024, суд зазначає, що оформлення посадовими особами контролюючих органів результатів документальних перевірок платників податків, регулюється Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727 (в редакції наказу Міністерства фінансів України від 22.12.2021 №702), а також Методичними рекомендаціями щодо оформлення матеріалів документальних перевірок податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та документування виявлених порушень, затвердженими наказом Державної податкової служби України від 25.02.2021 № 244, згідно з якими акт документальної перевірки це документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки та відображає її результати. У акті перевірки зазначається систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного законодавства, законодавства з єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому пп.78.1.5 п.78.1 ст.78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Суд констатує, що акт податкової перевірки є документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні тієї або іншої податкової перевірки порушення, є носієм доказової інформації про виявлені порушення, при цьому його зміст може бути оспорено шляхом подання до контролюючого органу заперечень, але сам по собі акт перевірки не є правовим документом, який встановлює відповідальність для позивача, не є актом індивідуальної дії у розумінні ч.1 ст.17 КАС України та не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке може бути оскарженим в судовому порядку, а тому відповідні позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Висновки аналогічного змісту неодноразово висловлювалися Верховним Судом, зокрема, у постановах від 09.05.2023 у справі № 1.380.2019.005820, від 22.04.2022 у справі № 813/2521/17, від 09.04.2021 у справі № 804/11878/15.

Крім того, вищевказаний акт перевірки, в якому міститься вказівка про те, що у випадку незгоди з висновками перевірки, чи фактами і даними, викладеними у ньому, платник податків може потягом 10 робочих днів подати свої заперечення та/або додаткові документи, 19.09.2024 направлено на адресу платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано ним 19.11.2024, що підтверджується матеріалами судової справи, однак позивач, як законний представник неповнолітньої особи платника податків, ні заперечень на акт перевірки, ні будь-яких документів податковому органу у десятиденний строк з дня отримання акту не подав.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на встановлені обставини, виходячи з меж заявлених позовних вимог, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини частково підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, позовну заяву належить задовольнити частково, скасувавши податкові повідомлення-рішення від 05.12.2024 № 18689/, № 18693/, № 18694/, № 18695/, № 18696/.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Частиною третьою статті 139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 5322,36 грн, що підтверджується платіжними інструкціями, які знаходяться в матеріалах справи, відтак, на користь ОСОБА_1 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області, документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 4353,40 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування акту, податкових повідомлень-рішень, - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 18689/ від 05.12.2024, № 18693/ від 05.12.2024, № 18694/ від 05.12.2024, № 18695/ від 05.12.2024, № 18696/ від 05.12.2024.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4353,40 (чотири тисячі триста п`ятдесят три) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Повний текст рішення складений 23 травня 2025 року

Суддя Ольга ПОЛІЩУК