Справа № 160/32269/24
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2025-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
05.12.2024 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником нежитлової будівлі, а саме: приміщення корівника загальною площею 660 квадратних метрів, яке використовується ним для сільгоспвиробництва. Позивач зазначає, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області при обчисленні суми податкового зобов`язання невірно застосовано рішення Криничанської селищної ради Дніпропетровської області від 29.06.2021 №32-9/VIII «Про встановлення місцевих податків та зборів по Криничанській селищній раді», а саме: відповідач при нарахуванні сум податку застосував ставку в розмірі 0,5%, замість 0,1%. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Згідно положень ст. 262 КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є власником нежитлової будівлі, а саме: приміщення корівника загальною площею 660 квадратних метрів, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та використовується позивачем для сільгоспвиробництва.
Дане приміщення корівнику загальною площею 660 кв. м., було передано ОСОБА_1 у власність на підставі договору дарування від 31.03.2021, зареєстрованого в реєстрі за №240, який посвідчений приватним нотаріусом Криничанського районного нотаріального округу Овчаренко Л.Л.
Як вбачається з технічного паспорту на виробничий будинок від 13.11.2024 приміщення, яке належить позивачу є: «Приміщенням будівлі корівника».
Рішенням дев`ятої сесії Криничанської селищної ради Дніпропетровської області восьмого скликання від 29.06.2021 №32-9/VI «Про встановлення місцевих податків та зборів по Криничанській селищній раді» було установлено місцеві податки та збори. Додатком № 5 до даного рішення визначені ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які вводяться в дію з 01.01.2022. Згідно вказаного додатку №5 встановлені наступні ставки податку:

1271 Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства;

1271.1 Будівлі для тваринництва - 0,100.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 №507 (далі - ДК 018-2000), будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо в сільськогосподарській діяльності, віднесено до підрозділу «Будівлі нежитлові» клас 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства».

Цей клас включає такі підкласи: 1271.1 «Будівлі для тваринництва» (зокрема, товарні та племінні ферми великої рогатої худоби, свиноферми та свинофабрики, вівцеферми, кролівничі та звірівницькі ферми, кінні заводи, собачі розплідники).

З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.04.2024 року №0-0419-UA0019083 форми «Ф» яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем, податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2023 рік у сумі 22 110,00 грн та податкове повідомлення-рішення від 03.06.2024 року №1-0419-UA0019083 форми «Ф» яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем, податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2022 рік у сумі 21 450,00 грн.

Згідно розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, застосовано ставку податку у розмірі 0,500.

Не погодившись з такими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та в розмірах, встановленим цим Кодексом та законами з питань митної справи, що повністю узгоджується з приписами ст. 19 Конституції України щодо обов`язку кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За визначенням, наведеним у ст. 265 ПК України, податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Відповідно до пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України, об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 261 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості .

Як встановлено положеннями пп. 266.3.1 та 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

За змістом п. 266.5.1 ст. 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до пп.266.6.1 п.266.2 ст.266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Пунктами 14.1.129 та 14.1.129-1 ПК України об`єкти житлової та нежитлової нерухомості розмежовані законодавцем за категоріями і саме у залежності від конкретної категорії об`єкта згідно з рішенням органу місцевого самоврядування застосовується певна ставка податку.

Таким чином, з аналізу наведених норм слідує, що визначення ставки податку, яку слід застосовувати до нерухомого майна, як об`єкту стягнення податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки в порядку ст. 266 ПК України контролюючим органом має здійснюватися на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з обов`язковим урахуванням місця розташування (зональності) та типу чи категорії такого об`єкту нерухомості.

Згідно з п. 10.3 ст. 10 ПК України питання встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) вирішують місцеві ради в межах повноважень, визначених ПК України.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному ПК України (пп. 12.3.1 п. 12.3 ст. 12 ПК України).

Підпунктом 12.3.2 ПК України передбачено, що при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Як зазначалось вище, Рішенням дев`ятої сесії Криничанської селищної ради Дніпропетровської області восьмого скликання від 29.06.2021 №32-9/VI «Про встановлення місцевих податків та зборів по Криничанський селищний ради» було встановлено місцеві податки та збори. Додатком №5 до рішення Криничанської селищної ради від 29 червня 2021 року №32-9/VIII були визначені наступні ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які вводяться в дію з 01 січня 2022 року. Згідно вищевказаного додатку №5 встановлені наступні ставки податку:

1271 Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства;

1271.1 Будівлі для тваринництва - 0,100.

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Відповідно до названого Державного класифікатора будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" (група 127 "Будівлі нежитлові інші" клас 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства").

До будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників, призначених для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", що включає підкласи: 1271.1 "Будівлі для тваринництва"; 1271.2 "Будівлі для птахівництва"; 1271.3 "Будівлі для зберігання зерна"; 1271.4 "Будівлі силосні та сінажні"; 1271.5 "Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства"; 1271.6 "Будівлі тепличного господарства"; 1271.7 "Будівлі рибного господарства"; 1271.8 "Будівлі підприємств лісівництва та звірівництва"; 1271.9 "Будівлі сільськогосподарського призначення інші".

Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Згідно з ДК 018-2000 до групи (код 127) "Будівлі нежитлові" належить клас (код 1271) "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", який включає будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо.

Відповідно до положень Порядку проведення технічної інвентаризації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №488, технічний паспорт - документ, що складається з текстових та графічних матеріалів, які містять інформацію про склад, фактичну площу, об`єм, технічний стан об`єкта нерухомого майна, виготовлених на підставі матеріалів технічної інвентаризації за результатами технічної інвентаризації на дату її проведення;

Відповідно до пункту 4 Порядку, до об`єктів нерухомого майна, які підлягають технічній інвентаризації та на які за результатами технічної інвентаризації виготовляються інвентаризаційні справи, матеріали технічної інвентаризації і технічні паспорти (далі - об`єкт нерухомого майна), належать: 5) виробничі будівлі, будівлі і споруди громадського та виробничого (зокрема сільськогосподарського) призначення та їх комплекси; 6) нежитлові приміщення та групи нежитлових приміщень, які є самостійним об`єктом нерухомого майна;

На підставі інформації, отриманої виконавцем під час підготовки до обстеження та обстеження, визначаються відомості щодо складу, фактичної площі, об`єму, технічного стану та/або зміни зазначених характеристик об`єкта нерухомого майна за певний період часу та здійснюється оформлення результатів технічної інвентаризації шляхом виготовлення інвентаризаційної справи, матеріалів технічної інвентаризації та технічних паспортів з використанням Реєстру будівельної діяльності в електронній та/або паперовій формі відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 11 Порядку, у технічному паспорті містяться такі відомості: інформація про замовника та виконавця; реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності; ідентифікатор об`єкта; адреса об`єкта; відомості щодо основних конструктивних елементів, узагальнена інформація про технічний стан, наявність інженерних систем, рік будівництва; графічні матеріали (схематичний план, плани поверхів); експлікація до графічних матеріалів.

Відповідно до пункту 20 Порядку, найменування об`єкта нерухомого майна в матеріалах технічної інвентаризації, інвентаризаційній справі, технічному паспорті визначається відповідно до проектної документації, документів, що дають право на виконання будівельних робіт, документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, документів, що посвідчують право власності на об`єкти нерухомого майна (у разі, коли право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно).

Найменування об`єкта нерухомого майна повинно відображати тип і його функціональне призначення відповідно до законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до пункту 21 Порядку, призначення приміщень у складі об`єкта нерухомого майна визначається виконавцем на підставі розробленої та затвердженої відповідно до законодавства проектної документації, будівельного паспорта з урахуванням їх фактичного використання.

Відповідно до пункту 26 Порядку, в абрисі зазначаються ідентифікатор об`єкта, його адреса (місце розташування), дата виконання вимірювань, прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) виконавця, що проводив вимірювання, його підпис.

Відповідно до пункту 27 Порядку, у разі коли в абрисі неможливо відобразити дрібні деталі, частини об`єкта і (або) зазначити будь-які відомості, на окремому аркуші абрису робиться виноска з абрисом даної частини об`єкта разом з необхідними відомостями.

Відповідно до пункту 39 Порядку, схематичний план складається за результатами обстеження об`єкта нерухомого майна з метою відображення місця розташування об`єкта нерухомого майна у межах відповідної земельної ділянки, його взаємного розташування відносно таких будівель і споруд, розміщення на земельній ділянці.

Відповідно до пункту 40 Порядку схематичний план складається з дотриманням встановлених вимог до змісту, масштабу, умовних позначень, формату, оформлення та метаданих.

Відповідно до пункту 41 Порядку, під час складання схематичних планів застосовується масштабний ряд: 1:2000, 1:1000, 1:500.

Під час вибору масштабу схематичного плану слід керуватися вимогами мінімального розміру схематичного плану із збереженням необхідного рівня деталізації і відображенням необхідного змісту. Крім того, враховується можливість відображення необхідних складових елементів і приналежностей об`єкта технічної інвентаризації в масштабі плану.

Як вбачається з технічного паспорту на виробничий будинок від 13.11.2024 приміщення, яке належить позивачу є: «Приміщенням будівлі корівника».

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 31.01.2018 у справі у №822/2624/16, ДК 018-2000 використовується для визначення статусу нежитлового приміщення, від якого залежить ставка податку для об`єктів нежитлової нерухомості, яке не зазначено у реєстрі прав на нерухоме майно, але визначено у технічній документації на об`єкт нерухомого майна.

Так, в Розділі І Вступ ДК 018-2000 вказано, що будівлі класифікуються за їх функціональним призначенням. Будівлі, що використовуються або запроектовані для декількох призначень, повинні бути ідентифіковані за однією класифікаційною ознакою відповідно до головного призначення.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 20.10.2020 у справі №822/2972/13-а, від 15.12.2020 у справі №826/4847/15 та від 25.05.2021 у справі №823/1147/16, від 21.11.2024 у справі №480/5208/23 саме відповідач у межах реалізації покладених на нього функцій уповноважений отримувати у порядку, визначеному законодавством, інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи.

Відповідачем не надано обґрунтованих пояснень, чи враховано останнім, крім даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інші відомості, зокрема документи про право власності.

Відповідач в межах спірних правовідносин не довів, що будівлі нерухомості, які належать позивачу на праві власності, не є будівлями сільськогосподарського призначення. Здійснюючи донарахування податку контролюючий орган не довів наступне: чим він керувався при визначенні позивачу розміру податкового зобов`язання, який документ щодо класифікації будівель і споруд використав, чому на стадії податкового адміністрування (контролю) не отримав інформацію щодо класифікації будівель від компетентної установи, що вказує на не дотримання відповідачем, як суб`єктом владних повноважень статті 2 КАС України при прийнятті рішень.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом в постанові від 24.07.2024 у справі №400/2283/20.

За таких обставин, суд доходить висновку, що контролюючи органом помилково застосовано ставку земельного податку у розмірі 0,5% замість 0,1% відповідно до ставок визначених Рішенням дев`ятої сесії Криничанської селищної ради Дніпропетровської області восьмого скликання від 29.06.2021 №32-9/VI «Про встановлення місцевих податків та зборів по Криничанській селищній раді » було установлено місцеві податки та збори.

Отже, податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік становить 4 290,00 грн, відповідно до розрахунку - 660 (площа нерухомого майна)*6500 (розмір мінімальної заробітної плати в 2022 році)*0,1% = 4 290,00 грн.

Податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік становить 4 422,00 грн, відповідно до розрахунку - 660 (площа нерухомого майна)*6700 (розмір мінімальної заробітної плати в 2023 році)*0,1% = 4 422,00 грн.

Відтак, в частині податкового зобов`язання у розмірі 17 160,00 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, податкове повідомлення - рішення від 03.06.2024 року №1-0419-UA0019083 форми «Ф» є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, в частині податкового зобов`язання у розмірі 17 688,00 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік, податкове повідомлення - рішення від 05.04.2024 року №0-0419-UA0019083 форми «Ф» є також протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Що стосується клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, то з цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач у позовній заяві зазначив, що дізнався про існування спірних податкових повідомлень-рішень лише у жовтні 2024 коли на його пошту адресу надійшла податкова вимога ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 16.09.2024 №0-0436, на підставі якої 17.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із відповідною заявою про отримання копій спірних податкових повідомлень-рішень.

Отже, оскільки позивач дізнався про існування спірних податкових повідомлень-рішень лише у жовтні 2024, а звернувся до суду з позовною заявою 04.12.2024, то останнім не пропущено встановлений ст. 122 КАС України строк звернення до суду.

Враховуючи наведене, у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду слід відмовити.

Відповідно до вимог частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи статті 139 КАС України та часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1211,20 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 968,96 грн.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 03.06.2024 року №1-0419-UA0019083 форми «Ф» в частині визначення податкового зобов`язання в розмірі 17 160,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 05.04.2024 року №0-0419-UA0019083 форми «Ф» в частині визначення податкового зобов`язання в розмірі 17 688,00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А. Ю. Рищенко