Справа № 500/1126/25
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1126/25

22 травня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський тракторний завод" до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський тракторний завод" до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості №UA403070/2025/000074/2 від 18.02.2025, разом із рішенням, яке оформлене карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення» Тернопільської митниці Державної митної служби України №UA403070/2025/000107.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання зовнішньоекономічного контракту №DDDTZ2024 від 10.10.2024, укладеного між компанією «SHANDONG DADE YONGSHENG MACHINERY CO., LTD» (Китай) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровський тракторний завод» (Україна), позивачем на митну територію України ввезено товари. 17.02.2025 уповноваженою особою позивача, було подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40АА №25UA60U4 на придбаний товар: трактори колісні ДМТЗ 244Х у кількості 16 шт. за сукупною ціною 32502,40 дол. США; трактори колісні ДМТЗ 544Х у кількості 32 шт. за сукупною ціною 69673,60 дол. США.

Митна вартість, визначена декларантом за ціною договору (контракту) у розмірі 102 176,00 USD відповідно (4253576,66 грн за офіційно встановленим обмінним курсом, де 1 дол. США - 41,6299 грн), що відповідає контракту та усім супроводжувальним щодо нього документам.

Під час здійснення митного контролю за митною декларацією №25UA60U4 митницею було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання якої митним органом були встановлені ризики декларування недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів та не включення всіх складових митної вартості у повному обсязі.

Після цього декларанту було запропоновано надати повністю усі документи, які підтверджують митну вартість товару. Декларантом до митниці були направлені листи та зауважено, що до митного органу з метою митного оформлення товару був наданий вичерпний перелік документів за запитом для підтвердження заявленої митної вартості.

За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів, митний орган не погодився із заявленою митною вартістю товарів і доводами декларанта та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 18.02.2025 № UA403070/2025/000074/2.

Загальна ціна імпортованих товарів, з урахуванням здійсненого митним органом коригування, відповідачем визначена на рівні 239315,87 дол. США (за 48 одиниць товару), або 9962695,74 грн.

У зв`язку з прийнятим рішенням відповідачем було оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA403070/2025/000107.

Позивач не погоджується із прийнятим рішенням та вважає його протиправним та таким, що не відповідає вимогам законодавства, оскільки відповідач не надав жодних аргументів та доказів того, що задекларований товар суперечить вимогам митного законодавства.

Ухвалою суду від 04.03.2025 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 17.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово.

28.03.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач не погоджується з позовними вимогами. В обґрунтування своєї позиції наводить положення законодавства, що підлягають до застосування у спірних правовідносинах та вказує, що під час здійснення митного контролю за МД № 25UA60U4 від 17.02.2025 митницею було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання якої встановлено:

в копії експортної декларації країни відправлення №00289491 від 06.12.2024 зазначено класифікаційний код до товару №1 та класифікаційний код до товару №2 , проте в поданій до митного оформлення митній декларації від 17.02.2025 № 25UA60U4 заявлено під кодами УКТЗЕД товар №1 , товар №2 ;

в графі №1 сертифікату про походження товару від 11.02.2025 №25C3201C1609/00243 експортером зазначено NANJING YOUYANGHUI TRADE CO. LTD що не відповідає графі №2 поданій до митного оформлення митній декларації від 17.02.2025 №25UA60U4.

На переконання відповідача наведені фактори вказують на наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих до митного оформлення документах, а також наявні ризики декларування недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів та не включення всіх складових митної вартості у повному обсязі, в тому числі і витрат на транспортування товару.

В зв`язку із цим, митницею було направлено уповноваженій особі декларанта електронним повідомленням вимогу на надання додаткових документів.

Листом № 2025-1 від 18.02.2025 уповноважена особа декларанта повідомила митницю про те, що до митного оформлення подані усі документи, які підтверджують заявлену митну вартість, згідно вимог статті 53 Митного кодексу України. Додаткових документів більше не має.

Зважаючи на викладене, Тернопільською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA403070/2025/000074/2 від 18.02.2025. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно статті 64 МК України. Приймаючи вказане рішення про коригування митної вартості товару митний орган використав інформацію для визначення митної вартості, використавши середню ціну, за яку транспортний засіб визначеної марки, моделі, комплектації пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції, визначену за результатами спрацювання АСАУР, що свідчить про дотримання процедури обрання методу визначення митної вартості товару та відповідно правомірності спірного рішення про коригування митної вартості товару.

Представник відповідача вказує, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства та обґрунтовано, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 07.04.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Згідно з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровський тракторний завод" () зареєстровано юридичною особою, яке займається наступними видами економічної діяльності: оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням (основний) (код 46.61); виробництво машин і устаткування для сільського та лісового господарства (код 28.30); виробництво інших машин і устаткування спеціального призначення, и.в.і.у. (код 28.99); технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (код 45.20); оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (код 45.31); роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (код 45.32); діяльність посередників у торгівлі машинами, промисловим устаткуванням, суднами та літаками (код 46.14); діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (код 46.19); надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у. (код 82.99); неспеціалізована оптова торгівля (код 46.90); ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення (код 33.12); ремонт і технічне обслуговування інших транспортних засобів (код 33.17); ремонт і технічне обслуговування інших машин і устаткування (код 33.19).

10.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровський тракторний завод" (покупець), та компанія SHANDONG DADE YONGSHENG MACHINERY CO., LTD (Китай) (продавець), укладено міжнародний контракт купівлі-продажу товарів №DDDTZ2024, за умовами якого сторони домовились про продаж товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у додатках до контракту, які є невід`ємною частиною даного контракту.

Згідно з контрактом № DDDTZ2024 від 10.10.2024 та додатком № 2025-1 від 01.11.2024 до нього, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровський тракторний завод", придбало у компанії SHANDONG DADE YONGSHENG MACHINERY CO., LTD наступні товари:

1) Трактор колісний ДМТЗ 244Х у кількості 16 шт. за сукупною ціною 32502.40 дол. США;

2) Трактор колісний ДМТЗ 544Х у кількості 32 шт. за сукупною ціною 69673.60 дол. США.

Країна виробництва означеного товару: Китайська Народна Республіка.

Відповідно до зовнішньоекономічного договору (контракту) №DDDTZ2024 від 10.10.2024, додатку № 2025-1 від 01.11.2024 до нього, а також згідно з рахунком-фактурою (комерційним інвойсом) № 2025-1 від 01.11.2024, сукупна вартість товару становила 102176,00 дол. США.

Згідно із умовами контракту, додатку та комерційного інвойсу № 2025-1 від 01.11.2024, продавцем товар постачається на умовах СРТ Шепетівка, Україна.

На вказаних умовах, продавець - SHANDONG DADE YONGSHENG MACHINERY CO., LTD (Китай), оплатив витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення.

На виконання зовнішньо-економічного контракту №DDDTZ2024 від 10.10.2024, укладеного між компанією «SHANDONG DADE YONGSHENG MACHINERY CO., LTD» (Китай) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровський тракторний завод» (Україна), згідно із рахунком-фактурою (інвойс) №2025-1 від 01.11.2024, позивачем на митну територію України ввезено придбаний товар.

17.02.2025 уповноваженою особою позивача, агентом з митного оформлення було подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40АА №25UA60U4 на придбаний товар.

Митна вартість, визначена декларантом за ціною договору (контракту) у розмірі 102176,00 USD відповідно (4253576,66 грн за офіційно встановленим обмінним курсом, де 1 дол. США - 41,6299 грн).

До даної митної декларації, уповноваженою особою позивача до митного оформлення були подані наступні документи:

- сертифікат якості - сертифікат від виробника товару б/н від 06.12.2024;

- пакувальний лист (Packing list) - до інвойсу № 2025-1 від 06.12.2024;

- рахунок-фактура (інвойс) № 2025-1 від 01.11.2024;

- накладна ЦІМ (СIM consignment note (rail)) № від 09.02.2025;

- накладна ЦІМ (СIM consignment note (rail)) № від 09.02.2025;

- накладна ЦІМ (СIM consignment note (rail)) № від 09.02.2025;

- супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) - 25PL322080NS8DQYK0 від 07.02.2025;

- супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) - 25PL322080NS8EX2K6 від 08.02.2025;

- супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) - 25PL322080NS8EX4K4 від 08.02.2025;

- сертифікат про походження товару (Certificate of origin) - 25C3201C1609/00243 від 11.02.2025;

- некласифікований комерційний документ

- комерційна пропозиція від виробника товару б/н від 25.10.2024;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару

- прайс-лист від виробника товару б/н від 11.10.2024;

- розрахунок ціни (калькуляція);

- виписка із загальної калькуляції від виробника товару б/н від 01.11.2024;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту)

- додаток № 2025-1 від 01.11.2024;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № DDDTZ2024 від 10.10.2024;

- документація, яка має супроводжувати продукцію при наданні її на ринку відповідно до вимог щодо нехарчової продукції та її обігу на ринку України, встановлених технічними регламентами (Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»);

- декларація про відповідність від 28.01.2025;

- заява декларанта або уповноваженої ним особи, в вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари, які декларуються не належать до товарів, що підлягають державному експортному контролю Заява від 17.02.2025;

- лист 1-1 від 17.02.2025;

- лист PKPCC/114850/25/0012/MS від 11.02.2025;

- технічні паспорта від виробника товару б/н від 06.12.2024;

- технічні характеристики від виробника товару б/н від 06.12.2024;

- фото табличок від 06.12.2024;

- копія митної декларації країни відправлення №00289491 від 06.12.2024.

Під час здійснення митного контролю за МД № 25UA60U4 від 17.02.2025 митницею було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання якої встановлено:

в копії експортної декларації країни відправлення №00289491 від 06.12.2024 зазначено класифікаційний код до товару №1 та класифікаційний код до товару №2 , проте в поданій до митного оформлення митній декларації від 17.02.2025 №25UA60U4 заявлено під кодами УКТЗЕД товар №1 , товар №2 ;

в графі №1 сертифікату про походження товару від 11.02.2025 №25C3201C1609/00243 експортером зазначено NANJING YOUYANGHUI TRADE CO. LTD, що не відповідає графі №2 поданій до митного оформлення митній декларації від 17.02.2025 №25UA60U4.

В зв`язку із цим, митницею було направлено уповноваженій особі декларанта електронним повідомленням вимогу на надання додаткових документів, а саме:

- якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

- у разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ прошу надати (за наявності) такі додаткові документи:

- копію митної декларації країни відправлення;

- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

- каталоги, специфікації, виробника товару.

Листом № 2025-1 від 18.02.2025 уповноважена особа декларанта повідомила митницю про те, що до митного оформлення подані усі документи, які підтверджують заявлену митну вартість, згідно вимог статті 53 Митного кодексу України. Додаткових документів більше не має

За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2025/000074/2 від 18.02.2025, у графі 33 якого зазначено: «Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості товару, у зв`язку з тим, що у документах наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару»

Водночас вказано, що митна вартість, визначена митницею за резервним методом визначення митної вартості, згідно з положеннями статті 64 Митного кодексу України. За основу для обрахунку митної вартості товарів взято інформацію щодо раніше визнаної митним органом митної вартості згідно митного оформлення товару №1 згідно з ЕМД від 10.02.2025 №UA504170/2025/000478 на рівні 3,1158 дол. США/кг. (5025,2012 дол.США/шт.) (Трактори колісні для с/г робіт: Трактор LOVOL FT504SCA-1шт. Номер кузову - НОМЕР_1 Номер шасі - НОМЕР_1 Номер двигуна - T24082961 Тип двигуна дизельний Робочий об`єм циліндрів, см3 3168 Календарний рік виготовлення 2024 Модельний рік виготовлення 2019 потужність двигуна 36,8кВт. Не містять у своєму складі передавачі або передавачі та приймачі. Виробник Shandong Weichai Lovol Торговельна марка LOVOL Країна виробництва CN. Умови поставки FOB). За основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію щодо вартості товару №2 згідно з ЕМД від 14.02.2025 №UA504170/2025/000601 на рівні 3,2609 дол. США/кг (4906,8393 дол.США/шт.) (Трактори колісні для с/г робіт: Трактор LOVOL TE244K-1шт. Номер кузову - M201809RE Номер шасі - M201809REНомер двигуна - L810927349B Тип двигуна дизельний Робочий об`єм циліндрів, см3 1532 Календарний рік виготовлення 2024 Модельний рік виготовлення - 2019потужність двигуна 17,6кВт.Не містять у своєму складі передавачі або передавачі та приймачі. Виробник Shandong Weichai Lovol Торговельна марка LOVOL. Країна виробництва CN. Умови поставки FOB). Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.».

Загальна ціна імпортованих товарів, з урахуванням здійсненого митним органом коригування, відповідачем визначена на рівні 239315,87 дол. США (за 48 одиниць товару), або 9962695,74 грн.

У зв`язку з прийнятим рішенням відповідачем було оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA403070/2025/000107.

Не погоджуючись із рішення про коригування митної вартості товарів та карткою відмови відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Митним кодексом України від 13 березня 2012 року № 4495-VI, Порядком виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №631 (далі - Порядок №631), Міжнародною конвенцією про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15 лютого 2011 року №3018-VI (далі - Конвенція).

Згідно з частиною першою статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до пункту 20 Митного кодексу України митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури.

Статтею 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Митна декларація та інші документи подаються органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості.

Відомості про документи, визначені частини третьої статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Статтею 49 Митного Кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Система визначення митної вартості товарів грунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 (ГААТ).

Згідно з частиною другою статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами четвертою та п`ятою статті 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно з частиною першою статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини першої та другої статті 52 Митного кодексу України заявления митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною першою та другою статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі- продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу приписів частини п`ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України слідує, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями частини третьої статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктом 3.16 та пунктом 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналася згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018- VI Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

У рішенні Тернопільської митниці №UA403070/2025/000074/2 від 18.02.2025 про коригування митної вартості товарів зазначено, що митна вартість імпортованого позивачем товару не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості товару, у зв`язку з тим, що наявна розбіжність та невідповідність у поданих до митного оформлення документах, а також наявні ризики декларування недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів та не включення всіх складових митної вартості у повному обсязі, в тому числі і витрат на транспортування товару.

Вказане рішення, так само як і картка відмови у прийнятті митної декларації не можуть вважатися правомірними з огляду на те, що позивачем було визначено митну вартість товарів за ціною договору/контракту, яка зазначена у рахунку-фактурі (інвойсі).

На підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом митному органу були надані документи визначені частиною другою статті 53 Митного кодексу України (серед іншого: контракт з додатками; інвойс (рахунок - фактура); пакувальний лист; прайс-лист; комерційна пропозиція; виписка із загальної калькуляції; накладні; сертифікат про походження товару; митна декларація країни виробника; лист пояснення умов оплати; лист пояснення щодо умов поставки; лист пояснення щодо страхування товару; сертифікат якості; декларація про відповідність технічному регламенту; технічні паспорти і технічні характеристики на трактори, що імпортувалися.

При цьому, слід звернути увагу, що митний орган має повноваження вимагати додаткові документи лише у разі, коли подані декларантом для митного оформлення документи містять розбіжності, ознаки підробки або відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З аналізу наданих для митного оформлення документів чітко видно, що такі містять необхідні відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товари, а рішення про корегування митної вартості не містить посилань на конкретні розбіжності щодо митної вартості товару.

Так, крім митної декларації, міжнародного контракту з додатками, що підтверджують вартість придбаного товару, підприємством до митного органу також були подані: інвойс, пакувальний лист, комерційна пропозиція, виписки із загальної калькуляції, накладні, сертифікат про походження товару, митну декларацію країни виробника, листи пояснення митної вартості, декларацію про відповідність, з яких митний орган мав можливість з`ясувати митну вартістю товарів, які ввозилися на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, тобто встановити реальну ціну, за наведені у декларації товари, які продані на експорт в Україну.

При цьому, слід урахувати, що інвойс є розрахунково-платіжним документом, що передбачає тільки виставлення певних сум до оплати покупцям за товари, що поставляються (або вже фактично поставлені) чи послуги, що надаються (або фактично надані).

Відповідно до листа Міністерства фінансів України № 31-11410-06-5/4339 від 16.02.2017 рахунок-фактура може бути складена у паперовій або в електронній формі та повинен мати реквізити, які надають можливість ідентифікувати господарську операцію та її учасників, зокрема: назву підприємства, від імені якого складено рахунок-фактуру; назву контрагента; зміст й обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис або інші дані, що надають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь в оформленні рахунка-фактури.

У інвойсі №2025-1 міститься інформація про номер зовнішньоекономічного контракту, його предмет та ціну товару, що цілком дає можливість ідентифікувати господарську операцію, її ціну та її учасників.

Копія експортної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подавався декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і ця митна декларація була належним чином оформлена відповідно до чинного законодавства Китайської Народної Республіки.

Надані позивачем до оформлення основні документи узгоджені між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар, його характеристики та ціну, а отже вказані у сукупності відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), жодним чином не давали митному органу підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

В той же час митницею у оскаржуваному рішенні не було обґрунтовано, яким чином зазначення чи не зазначення умов поставки у митній декларації країни відправлення впливає на числові значення митної вартості товару, що підлягає митному оформленню. Умови поставки товару були зазначені у зовнішньоекономічному контракті, додатках, в інвойсі та інших документах, які були надані позивачем відповідачу для здійснення митного оформлення товарів.

Слід зазначити, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений частиною другою статті 53 Кодексу, серед яких рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

Рахунок-фактура (англ, invoice account, франц, facture, нім. Rechnung. Faktura. Handelsfaktura) вид комерційного рахунка, в якому зазначено суму, що повинна бути сплачена за товар. Окрім свого основного призначення як документа, у якому зазначено суму належного за товар платежу, рахунок-фактура може бути використана як супровідний документ. Затвердженої форми рахунку-фактури чи рахунку-проформи та вимог щодо їх заповнення законодавством України не передбачено. Згідно із загальносвітовою практикою рахунок-фактура має містити дату складання, найменування та реквізити продавця і покупця, найменування товарів, їх ціну, загальну вартість рахунку, валюту, ставки та розмір податку. Також у рахунку-фактурі можуть зазначатись реквізити зовнішньоекономічної угоди, відповідно до якої здійснюється поставка, реквізити вивантажувального документа, платіжні реквізити та інші відомості, у разі якщо їх наявність в рахунку-фактурі передбачена умовами договору, такі як умови поставки, умови оплати, місце завантаження, розмір та підстави надання знижок.

При співставленні усіх наданих позивачем документів до митного органу видно, що жодних розбіжностей, як указано в оскаржуваному рішенні, зокрема щодо найменування товарів, їх кількості, комплектності та вартості, не встановлено, усі показники є абсолютно однаковими.

Відтак, висновок відповідача, що сформований у рішенні про те, що надані документи мають розбіжності, є абсолютно безпідставним, а тому, у відповідача не було жодних передбачених законом підстав для визначення вартості імпортованого товару за резервним методом.

Надані відповідачеві для здійснення митного оформлення документи надавали йому повне право під час такого оформлення застосовувати метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) відповідно до частини першої статті 58 Митного кодексу України.

Щодо відомостей, вказаних в експортній декларації країни відправлення №00289491 від 06.12.2024 (код товару не співпадає з кодом товару, який зазначений у митній декларації, що подана до митного оформлення), суд зазначає, що відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, який затверджений Наказом Мінфіну України № 651 від 30.05.2012 року, в графі 33 зазначається код товару згідно з УКТ ЗЕД - Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності.

Так, експортна декларація країни виробника - це документ, оформлений в країні експорту товару - в Китаї у відповідності до законодавства Китаю, без застосувань норм українського законодавства, зокрема УКТ ЗЕД, а тому суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що коди товару в зазначених вище документах визначаються за різними правилами, тому відмінність кодів не може впливати на правильність обчислення митної вартості товарів.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 69 Митного кодексу України митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Під час митного оформлення спірної партії товару митний орган погодився з класифікацією товарів згідно УКТЗЕД, здійсненою декларантом, що доводиться фактом здійснення митного оформлення товарів та випущення їх у вільний обіг за такими кодами, отже, така розбіжність не мала жодного впливу на митну вартість задекларованого товару, а тому відповідні посилання митниці є безпідставними.

Суд зазначає, експортна митна декларація містить достатньо відомостей, які дозволяють її ідентифікувати як товаросупровідний документ конкретної поставки товару.

Щодо зауважень митного органу про те, що витрати на доставку товару до митної вартості позивачем не додані до митної вартості.

Відповідно до частини 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Як слідує з матеріалів справі, за умовами контракту, додатку, а також комерційного інвойсу № 2025-1 від 01.11.2024, продавцем товар постачається на умовах СРТ - Шепетівка. Україна.

Відповідно до Інкотермс-2010 СРТ («Фрахт/перевезення оплачене до») означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Термін СРТ зобов`язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту. Покупець зобов`язаний прийняти поставку товару та одержати товар від перевізника в названому місці.

Таким чином, поставка товару на умовах СРТ зобов`язує продавця укласти договір та сплатити фрахт/перевезення, необхідний для доставки товару до названого місця призначення, витрати на забезпечення здійснення митного оформлення товару при експорті.

Отже, погоджуючи умови поставки СРТ, сторони передбачили, що продажна ціна вже включає в себе вартість товару та транспортні витрати.

З урахуванням вказаного, поставка товару на умовах СРТ передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені вартість товару та фрахт (транспортні витрати).

Наведені обставини спростовують висновки відповідача щодо можливих додаткових витрат, пов`язаних з транспортуванням оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, оскільки місцем призначення за умовами поставки СРТ є Шепетівка. Україна, а отже позивач не поніс жодних додаткових витрат на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України.

Що стосуються тверджень відповідача щодо того, що в сертифікаті про походження товарів від 11.02.2025 №25C3201C1609/00243 експортером зазначено NANJING YOUYANGHUI TRADE CO. LTD, що не відповідає графі №2 поданій до митного оформлення митній декларації від 17.02.2025 №25UA60U4, суд звертає увагу на таке.

Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Декларація про походження товару - це письмова заява про країну походження товару, зроблена у зв`язку з вивезенням товару виробником, продавцем, експортером (постачальником) або іншою компетентною особою на комерційному рахунку чи будь-якому іншому документі, який стосується товару.

Сертифікат про регіональне найменування товару - це документ, який підтверджує, що товари відповідають визначенню, характерному для відповідного регіону країни, та виданий компетентним органом відповідно до законодавства країни вивезення товару.

У разі якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або органом доходів і зборів встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати органу доходів і зборів для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості.

Додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах, митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках-експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.

Суд зауважує, що документ, який підтверджує країну походження товару, подається обов`язково лише у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в органу доходів і зборів є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.

Водночас, суд звертає увагу, що правильність оформлення митних документів продавцем-експортером не може впливати на право покупця визначити митну вартість товарів при імпорті за ціною контракту і не може слугувати підставою для сумнівів у заявленій митній вартості.

Верховний Суд неодноразово висловлював правові позиції, зокрема у справах №804/16980/14, №815/2013/15, про те, що основним методом визначення вартості митної продукції, яка ввозиться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод - за ціною договору (вартість операцій).

Кожен наступний метод використовують лише у випадку, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм Митного Кодексу.

Суд також вказав, що митний орган не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, а тому відповідачем не наведено достатніх підстав правомірності проведеного митним органом розрахунку митної вартості у такий спосіб та за довільною методикою.

За таких обставин, митним органом безпідставно не було взято до уваги вартість товару за ціною контракту.

При цьому, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, та це не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування. Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання.

Сумніви є обґрунтованими, якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. В такому разі декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Натомість, як слідує із тексту рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2025/000074/2 від 18.02.2025 та картки-відмови, жодних конкретних розбіжностей щодо ціни товару у них взагалі не зазначено.

Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровський тракторний завод" для оформлення товару за першим методом було надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару. З огляду не це у відповідача були відсутні жодні підстави для коригування митної вартості імпортованого товару.

При цьому, слід зауважити, що основним джерелом інформації про вартість товару є контракт та додатки до нього.

Аналогічної позиції дотримується і Верховний Суд, зокрема у постанові від 05.03.2019 року у справі № 815/5791/17 Верховний Суд зробив висновок, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є: зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53), заборонено.

Системний аналіз приписів митного законодавства вказує на те, що ненадання повного переліку додатково витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації (така ж позиція закріплена у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 810/4296/16, у справі № 815/143/17, від 27.02.2019 у справі № 814/1647/16, від 19.02.2019 у справі № 805/2713/16-А.

Крім цього, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника з подальшим дотриманням черговості методів, визначених статтею 57 Митного Кодексу України.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 29.01.2019 у справі №815/6827/17.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд повинен враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, є цілком необґрунтованими зроблені відповідачем висновки про неможливість визначення митної вартості за першим основним методом, тобто за ціною договору (контракту).

При цьому, відповідач під час декларування спірних товарів не вказав на конкретні документи, зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України і подані Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровський тракторний завод" як декларантом при митному оформленні товарів, у яких наявні розбіжності, ознаки підробки або не містять всіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар.

Отже, з викладених правових норм Митного кодексу України слідує, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності умов:

- подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України;

- ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості;

- виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методом (за ціною договору);

- обґрунтування можливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Зважаючи на наведені фактичні обставини, у відповідача були наявні всі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортувалися та відповідач мав можливість встановити дійсну вартість товару, який переміщався через митний кордон України.

Вказане свідчить про необґрунтованість сумнівів в достовірності проведеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровський тракторний завод" розрахунку митної вартості товару за ціною договору, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої підприємством митної вартості товару оскаржувані рішення не містять, тобто основні документи містили всі необхідні числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.

Наслідком таких протиправних дій є безпідставне, в порушення вимог статті 58 Митного кодексу України, здійснення відповідачем визначення митної вартості імпортованого товару не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням резервного методу, який застосовано без достатніх на те правових підстав.

Відповідно до положень статті 256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Аналогічна вимога до змісту картки відмови міститься в пункті 7.1. та пункті 7.2. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 631 від 30.05.2012 (далі - Порядок № 631), картка відмови складається для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову. У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.

Суд вважає, що спірна картка відмови не є вмотивованою, адже не містить обґрунтування причин відмови в митному оформленні, а саме: відповідач не зазначив, які саме вартісні показники складових митної вартості по товару є непідтвердженими та які відомості про митну вартість товару є неповними, не містить роз`яснення вимог, виконання яких могло б забезпечити можливість прийняття митної декларації за заявленим методом визначення митної вартості, а саме не вказано з посиланням на відповідні норми закону, які відомості про митну вартість підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та в яких документах містяться, а також які саме вартісні показники складових митної вартості та якими документами мають підтверджуватись за вимогами закону.

Отже, в даному випадку, відсутність витребуваних відповідачем додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Крім цього, неподання декларантом запитуваних відповідачем документів за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом не може бути достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Таким чином, наявність однієї лише вказівки відповідача на перелічені ним розбіжності та недоліки у поданих позивачем документах, без роз`яснення, у чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, не може бути достатньою для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Подані позивачем документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, а відповідачем у оскаржуваному рішенні не наведено належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару.

Оскільки відповідно до пункту 7.1. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 631 від 30.05.2012, у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку, то такі, з огляду на визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів також підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Наведені вище порушення в сукупності вказують на необґрунтоване та формальне прийняття відповідачем картки про відмову в митному оформленні та рішення про коригування митної вартості товарів, що є підставою для визнання їх протиправними та скасування.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як підтверджується матеріалами справи, позивач за подання даної позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 17127,36 грн, а отже, такі судові витрати підлягають до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський тракторний завод» до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів № UA403070/2025/000074/2 від 18.02.2025.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Тернопільської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № UA403070/2025/000107.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський тракторний завод» судовий збір в розмірі 17127 (сімнадцять тисяч сто двадцять сім) гривень 36 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 22 травня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровський тракторний завод" (місцезнаходження: вул. Текстильна, 38, м. Тернопіль, 46004, );

відповідач:

- Тернопільська митниця (місцезнаходження: вул. Текстильна, 38, м. Тернопіль, 46004, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.