Справа № 480/6832/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Є.Д. Кравченко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 р. Справа № 480/6832/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.01.2025, по справі № 480/6832/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Сумській області

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 14.06.2024 № 749 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Шосткинського РУП» в частині застосування до слідчого слідчого відділу Шосткинського РУП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 19.07.2024 № 308 о/с «По особовому складу», котрим звільнено із служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді слідчого слідчого відділу Шосткинського РУП Головного управління Національної поліції в Сумській області починаючи з 19.07.2024;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, з моменту звільнення 19.07.2024 та по дату ухвалення рішення, з розрахунку середньоденної заробітної плати в розмірі 1528,87 грн.;

- допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді слідчого слідчого відділу Шосткинського РУП Головного управління Національної поліції в Сумській області;

- допустити негайне виконання постанови суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах за одного місяця.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права при не повному з`ясуванні обставин справи та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на неврахування судом першої інстанції відсутності в його діях ознак дисциплінарного проступку, оскільки проведеним службовим розслідуванням не доведено належними та допустимими доказами факту вчинення дисциплінарного проступку, що став підставою для звільнення. Апелянт зазначав, що службовим розслідуванням не встановлено наявність в його діях вини та складу дисциплінарного проступку, не визначено які саме дії чи бездіяльність свідчать про конкретні порушення його посадових обов`язків. Звертав увагу, що він не був винуватцем події 02.06.2024 та її учасником, не мав обов`язку щодо охорони місця події, а дії стосовно паркування автомобіля на автомобільному паркуванні не є порушенням. Стосовно висновків службового розслідування щодо порушення строків досудового слідства позивач зазначив, що строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей до ЄРДР та до моменту повідомлення особі про підозру не визначений законодавством та може тривати без обмежень в часі, а із матеріалів наведених кримінальних проваджень не вбачається фактів невиконання ним вчасно вказівок прокурора чи керівника, відмови від їх виконання.

Крім того, апелянт посилався на порушення судом першої інстанції процесуальних норм під час розгляду справи, що виразилось у безпідставній відмову у задоволенні клопотання про виклик свідків, витребування матеріалів та розгляді справи у загальному провадженні із викликом сторін.

На підставі положень ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_1 проходив службу в органах Національної поліції України.

Наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 14.06.2024 № 749 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Шосткинського РУП» до позивача за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, п. 1, 3, 6 ч. 3 ст. 1, ч. 8 ст. 17 Дисциплінарного статуту НПУ, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», п. 2.1, 2.2, 3.6 наказу ГУНП від 15.06.2023 № 500 «Про додаткові заходи щодо профілактики порушень службової дисципліни поліцейськими ГУНП в Сумській області», пунктів 1, 3, 20, 23 розділу II Посадових інструкцій, п. 5 наказу ГУНП від 03.06.2024 № 435 «Про призначення та утворення дисциплінарної комісії», ст. 2, 9, 28, 40, 91, 92 КПК України та пп. 2 п. 3 розділу VI Положення про слідчі підрозділи Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017 № 570 «Про організацію діяльності слідчих підрозділів Національної поліції України» застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

19.07.2024 Головним управлінням Національної поліції в Сумській області видано наказ № 308 о/с, яким старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 слідчого слідчого відділу Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області звільнено зі служби в поліції відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Не погоджуючись із наказами відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності оскаржуваних наказів з огляду на доведеність факту порушення позивачем службової дисципліни, правомірності застосування до позивача крайнього виду дисциплінарного стягнення.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з наступних підстав.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Статтею 3 Закону № 580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про Національну поліцію" завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про Національну поліцію" поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань.

Стаття 18 Закону № 580-VІІІ встановлює основні обов`язки поліцейського.

Відповідно по пунктів 1 та 2 частини першої цієї статті, поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з частиною 1, 2 статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень регламентовано Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Дисциплінарного статуту поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Згідно зі статтею 14 Дисциплінарного статуту, з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Частиною 10 статті 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції звільнено зі служби в поліції відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII за вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до наказу від 14.06.2024 № 749 дисциплінарний проступок, скоєний позивачем, виразився у порушенні ним вимог п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, п. 1, 3, 6 ч. 3 ст. 1, ч. 8 ст. 17 Дисциплінарного статуту НПУ, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», п. 2.1, 2.2, 3.6 наказу ГУНП від 15.06.2023 № 500 «Про додаткові заходи щодо профілактики порушень службової дисципліни поліцейськими ГУНП в Сумській області», пунктів 1, 3, 20, 23 розділу II Посадових інструкцій.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, яким визначена процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Відповідно до п. 1, 2 розд. ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до вимог п. 4 розд. V Порядку № 893 службове розслідування має встановити: - наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; - наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; - ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; - обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; - відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; - вид і розмір заподіяної шкоди; - причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно п. 2 розд. VІ Порядку № 893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

03.06.2024 наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області № 435 призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни ОСОБА_1 .

Підставою для проведення службового розслідування став рапорт начальника УГІ ГУНП в Сумській області ОСОБА_2 на ім`я начальника ГУНП в Сумській області Токаря П. про те, що 03.06.2024 до УГІ ГУНП надійшла інформація про можливі порушення службової дисципліни слідчим слідчого відділу Шосткинського РУП старшим лейтенантом ОСОБА_1 поза службою 03.06.2024 в м. Шостка Сумської області.

За результатами службового розслідування, 14.06.2024 начальником Головного управління Національної поліції України в Сумській області затверджено висновок службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни допущених слідчим слідчого відділу Шосткинського РУП старшим лейтенантом ОСОБА_1 , що мали місце 03.06.2024 в м. Шостка Сумської області.

У ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що 02.06.2024 о 21:37 до служби «102» надійшло анонімне повідомлення про те, що за адресою: м. Шостка, вул. Свободи, 44, біля магазину «Оксана», автомобіль BMW сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв ДТП, можливо є потерпілі, водій вказаного автомобіля поїхав з місця в бік центру (ЄО Шосткинського РУП № 9423). Того ж дня о 21:39 до служби «102» надійшло повідомлення ОСОБА_3 про те, що за вищевказаною адресою автомобіль БМВ, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем заявниці ВА32107 та поїхав з місця події, при цьому державний номер BMW залишився на місці події.

Встановлено, що автомобіль BMW сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , перебував у користуванні слідчого відділу Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області Гнатовського О.Є.

На місці події, ОСОБА_1 від надання пояснень відмовився відповідно до ст. 63 Конституції України, зазначивши, що за кермом автомобіля перебувала його дружина, а він - на пасажирському сидінні, від проходження медичного освідування на стан сп`яніння відмовився.

Дружина ОСОБА_1 , ОСОБА_4 відмовилась від надання пояснень та проходження освідування на стан сп`яніння на місці події, проте у подальшому погодилась пройти медичне освідування в КНП «Шосткинська центральна районна лікарня», за результатами якого встановлено стан алкогольного сп`яніння.

Так, службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , керуючи автомобілем BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Свободи в м. Шостка Сумської області, поблизу буд. № 42, не впоравшись з керуванням автомобіля, допустила зіткнення зі автомобілями: CITROEN BERLINGO, д.н.з. НОМЕР_2 , належному на праві власності ОСОБА_5 , OPEL ZAFIRA, д.н.з. НОМЕР_3 , належному на праві власності ОСОБА_6 та ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_4 , належному на праві власності ОСОБА_7 .

За наслідками зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень, неповнолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебувала в салоні автомобіля ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_4 , отримала тілесні ушкодження у вигляді «забою лівої гомілки».

ОСОБА_4 після вчинення дорожньо-транспортної пригоди не зупинилась, з місця пригоди поїхала, згубивши після зіткнення номерний знак автомобіля, яким керувала та який у подальшому вилучено під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди.

За вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП: виїзд на зустрічну смугу, скоєння дорожньо-транспортної пригоди, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, керування транспортним засобом без посвідчення водія необхідної категорії (не отримувала), відносно ОСОБА_4 складено адміністративні протоколи, винесено постанову за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

За висновками службового розслідування наведеним вище обставинам передували наступні події.

02.06.2024 о 20:27 год. 02.06.2024 ОСОБА_1 спільно з невстановленим в ході проведення службового розслідування чоловіком на автомобілі BMW 525, д.н.з. НОМЕР_1 , приїхав до закладу «Гостинний двір», що розташований по вул. Онупрієнка, буд. 12 в м. Шостка Сумської області, в приміщенні якого перебувала компанія з семи осіб, в тому числі і його дружина ОСОБА_4 . При цьому ОСОБА_1 та інші особи вживали спиртні напої, після чого на автомобілі BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , поїхали із закладу.

Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди о 21:45 ОСОБА_1 , перебуваючи за кермом автомобіля після вживання алкогольних напоїв, припаркував автомобіль на автостоянці по вул. Прорізній в м. Шостка Сумської області, де був виявлений поліцейськими, що здійснювали реагування на повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Наведені обставини підтверджується відеозаписами з камер відеоспостереження, встановлених в закладі «Гостинний двір».

Отже, проведеним службовим розслідуванням встановлено в діях ОСОБА_1 встановлено ознаки дисциплінарного проступку, що виразилося у порушенні ним вимог п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, у частині неухильного дотримання положень чинного законодавства, що регламентує діяльність поліції, Присяги поліцейського, а саме: нездійснення 02.06.2024 повідомлення за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» про дорожньо-транспортну пригоду, невжиття заходів щодо встановлення та охорони місця події, з`ясування наявності потерпілих та необхідності надання їм допомоги, запобігання правопорушенню та його припинення, не стримування дружини від керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння без права на керування транспортними засобами та охорони місця події.

Позивачем не заперечувався факт того, що він не повідомив за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» про керування транспортним засобом ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння та скоєння нею дорожньо-транспортної пригоди.

Також, позивачем не заперечується сам факт допущення ОСОБА_4 , яка не отримувала водійське посвідчення, у стані алкогольного сп`яніння за кермо автомобіля.

Отже, позивач, будучи обізнаним, що ОСОБА_4 не мала права на керування транспортним засобом та вживала алкогольні напої, мав усвідомлювати наслідки таких дій, які загрожують особистій чи публічній безпеці, однак, ігноруючи свій статус поліцейського не вжив необхідних заходів щодо запобігання правопорушенню та його припиненню.

Згідно з п. 6 розд. ІІ Порядку № 100 поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Натомість, ОСОБА_1 після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, перемістив автомобіль з місця події на автостоянку, розташовану по вул. Прорізній в м. Шостка Сумської області, що свідчить про порушення п. 6 розд. ІІ Порядку № 100 в частині невжиття поліцейським заходів щодо припинення правопорушення та охорони місця події.

Крім того, відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Згідно з ч. 8 ст. 17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України Під час відсторонення від виконання службових обов`язків (посади) поліцейський зобов`язаний перебувати на робочому місці, визначеному керівником, до повноважень якого належить призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, та сприяти проведенню службового розслідування.

Із досліджених у ході службового розслідування відеозаписів з нагрудного портативного відео реєстратора поліцейських ВРПП Шосткинського РУП встановлено, що у період з 02:07 по 02:36 03.06.2024 біля приміщення Шосткинського РУП працівники ВРПП запропонували ОСОБА_4 сісти в салон службового автомобіля для слідування до закладу охорони здоров`я для проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, на що остання добровільно погодилась. При цьому, позивач в період з 02:07 по 02:36 03.06.2024 заважав руху поліцейським на автомобілі, намагаючись спочатку сісти також до його салону, незважаючи на заперечення останніх, потім намагався вмовити дружину вийти з салону, сперечався з поліцейськими, перешкоджаючи їм виконувати свої обов`язки, зокрема документувати вчинені адміністративні правопорушення, при цьому о 02:03 повідомив поліцейським «я випівший».

Під час опитування о 04.25 03.06.2024 з застосуванням нагрудних портативних відеореєстраторів у приміщенні КНП "Шосткинська центральна районна лікарня" ШМР позивач повідомив, що не вживав алкогольні напої, вони з дружиною поїхали до подруги, там йому стало зле та він заснув, тому дружина його начебто перенесла в автомобіль. Пізніше він прокинувся від удару і дружина йому повідомила, що потрапила в ДТП. Від надання письмових пояснень та проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння відмовився, аргументуючи вказане тим, що робочий день не настав і після 9 години на робочому місці надасть пояснення та пройде освідування. Проте, після пропозиції членів дисциплінарної комісії біля адміністративної будівлі Шосткинського РУП о 10.27 03.06.2024 надати пояснення в рамках проведення службового розслідування, позивач нічого не пояснивши почав тікати з місця, викликаючи при цьому таксі, на якому поїхав з місця, що було розцінено дисциплінарною комісією як відмова від надання пояснень та складено акт про відмову № 796/37/01-2024 від 04.06.2024.

Також, 12.06.2024 погодився на надання пояснень та підтвердив своє прибуття до закладу «Гостинний двір» близько 20.00 02.06.2024 на автомобілі BMW 525, де відпочивала його дружина з її знайомими. Заперечив вживання алкогольних напоїв під час спільного з ними відпочинку. Вказав, що у подальшому близько 21.00 вони з дружиною поїхали звідти на вищевказаному автомобілі, за кермом перебувала дружина, яка, як він вважав на той момент не перебувала в стані сп`яніння, так як в його присутності алкогольних напоїв не вживала. Під час руху він заснув на задньому сидінні автомобіля. Після зупинки автомобіля біля будинку за місцем їх мешкання його дружина показала пошкодження автомобіля та за її проханням він поставив його на стоянку. Про ДТП дружина йому не повідомляла, на той момент йому про це було не відомо. Пізніше, через 15 хвилин, йому зателефонував ОСОБА_9 та сказав прибути до Шосткинського РУП разом з дружиною. Позивач стверджує, що лише по прибуттю до управління поліції він зрозумів, що дружина скоїла ДТП, оскільки на неї складали адміністративні матеріали та відвезли до медзакладу для освідування на стан сп`яніння. Позивач також заперечив, що перешкоджав поліцейським виконувати свої службові обов`язки, пояснюючи свої дії турботою про дружину, якій нібито було зле.

Отже, за висновками службового розслідування така поведінка позивача, що виразилась у тому числі у несприянні проведенню службового розслідування шляхом надання суперечливих пояснень, вчинення втечі 03.06.2024 від члена дисциплінарної комісії після пропозиції надати пояснення, відмови від освідування на стан сп`яніння, була розцінена як вчинення дій, які вказують на особисту недисциплінованість, безконтрольність та безвідповідальність, що за своєю суттю є шкідливим наслідком, оскільки така поведінка поліцейського знижує авторитет поліції, викликає недовіру до поліцейських і є неприпустимою, суперечить інтересам служби.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо безпідставності висновків службового розслідування в частині виявлених порушень у вигляді невжиття заходів по запобіганню та припиненню вчинення правопорушення ОСОБА_4 , охорони місця дорожньо-транспортної пригоди, перешкоджання діяльності іншим працівникам поліції колегія суддів зазначає наступне.

Так, позивач вказує, що службовим розслідуванням конкретно не встановлено наявність в його діях вини та складу дисциплінарного проступку, не визначено які саме дії чи бездіяльність свідчать про конкретні порушення його посадових обов`язків.

Позивач, заперечуючи проти застосованого дисциплінарного стягнення, зазначав, що він не був винуватцем події 02.06.2024та її учасником, не мав обов`язку щодо охорони місця події, а дії стосовно паркування автомобіля на автомобільному паркуванні не є порушенням.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Так, у ході судового розгляду справи підтверджено висновки службового розслідування стосовно встановлених фактичних обставин.

При цьому, слід враховувати, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу та звільнення позивача із органів Національної поліції України стали обставини порушення ним службової дисципліни.

Судова колегія зазначає, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог, є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Так, позивач як працівник поліції зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції.

Отже, позивач, виявивши 02.06.2024 характерні для участі в ДТП пошкодження автомобіля, не вжив заходів щодо повідомлення про вказану подію за участі його автомобіля за скороченим номером «102», не здійснив встановлення та охорони місця події, з`ясування наявності потерпілих та необхідності надання їм допомоги, установлення і затримання осіб, які вчинили вказане правопорушення, натомість перемістив автомобіль з очевидними пошкодженнями ДТП на автостоянку.

Суд звертає увагу на те, що поліцейський повинен дотримуватись покладених на нього вимог, в тому числі етичного та морального змісту, як в робочий час, так і в час відпочинку, що передбачено вимогами Дисциплінарного статуту та Закону України «Про Національну поліцію», та уникати вчинення дій, які б могли викликати негативну суспільну думку населення відносно органів поліції та спричинити суспільний резонанс.

Натомість у даному випадку, поліцейський знехтував положеннями Присяги працівника поліції, вчинивши дії, які підривають авторитет Національної поліції України, не виконав покладених зобов`язань.

Крім того, дії позивача під час проведення службового розслідування свідчать про намагання останнього уникнути дисциплінарної відповідальності зокрема шляхом надання суперечливих пояснень, втечі від члена дисциплінарної комісії, відмови від проведення освідування з метою виключення будь-яких сумнівів щодо його добропорядності, законослухняності та почуття відповідальності.

Також, за висновками службового розслідування встановлено порушення позивачем під час розслідування кримінальних проваджень № 0000933, № 000449, № 0000894, №0000050, № 0000331, № 0001356, № 0000072, № 0000039, № 0001006, № 0001141 передбачених КПК України строків, що в свою чергу призвело до затягування досудового розслідування вказаних кримінальних проваджень та неможливості прийняття у них кінцевого процесуального рішення.

Так, повноваження, права та обов`язки слідчого і органів досудового розслідування визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Згідно зі ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно з п. 3 розділу ІІІ посадової інструкції старшого слідчого слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Шосткинського РУП ГУНП у Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , позивач як слідчий органу досудового розслідування, зобов`язаний забезпечувати повне, усебічне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень в межах установлених КПК строків.

Відповідно до підп. 2 п. 3 розд. VI Інструкції з організації діяльності слідчих підрозділів Національної поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.07.2017 № 570 при виконанні своїх службових обов`язків слідчий зобов`язаний забезпечувати повне, усебічне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень у межах установлених КПК України строків.

Згідно з матеріалами службового розслідування, кримінальні провадження № 0000072 від 21.01.2023 за заявою про викрадення з карткового рахунку АТ "Ощадбанку" грошових коштів в сумі 2200 грн. триває понад 17 місяців. У кримінальних провадженнях № 0000933 від 14.11.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України, розпочатого за заявою про крадіжку майна на загальну суму 3300 грн.; № 0000894 від 28.07.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, розпочатого за заявою за фактом викрадення, чим спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 5000 грн.; № 0001356 від 10.11.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України за заявою про викрадення з банківської карти грошових коштів в сумі 18500 грн.; № 0001006 від 05.12.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України за заявою про викрадення з банківської картки грошових коштів в сумі 7982 грн.; № 0000331 від 22.03.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України за заявою про крадіжку мобільного телефону та грошових коштів з банківського рахунку АТ КБ "ПриватБанк" на загальну суму 19000 грн.; № 0000039 від 12.01.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України за заявою про викрадення грошей з картки Приватбанку на суму 34834,80 грн.; №0000050 від 15.01.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України за заявою про викрадення з банківської картки грошових коштів в сумі 7000 грн., встановлено, що слідчим з моменту внесення відомостей в ЄРДР не проведено жодної слідчої (розшукової) та/або процесуальної дії, чим допущено порушення вимог підп. 2 п. 3 розд. VI Інструкції з організації діяльності слідчих підрозділів Національної поліції, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017 № 570, ст. ст. 2, 9, 28, 40, 91, 92 КПК України, п. 5 розд. V Положення про організацію діяльності підрозділів дізнання органів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України № 405 від 20.05.2020.

Також, у двох кримінальних провадженнях позивачем не виконано ухвалу суду про надання тимчасового доступу до відомостей, які перебувають у віданні відповідних банків.

У кримінальному провадженні № 0001141 від 25.09.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, розпочатого за заявою про викрадення належного мобільного телефону вартістю 15000 грн. встановлено, що позивачем за час здійснення досудового розслідування понад 8 місяців, не проведено жодної слідчої дії та не ініційовано проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених гл. 21 КПК України щодо встановлення місця функціонування мобільного терміналу.

Позивач, у свою чергу, заперечуючи проти таких висновків, зазначав, що строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей до ЄРДР та до моменту повідомлення особі про підозру не визначений законодавством та може тривати без обмежень в часі, а із матеріалів наведених кримінальних проваджень не вбачається фактів невиконання ним вчасно вказівок прокурора чи керівника, відмови від їх виконання.

На спростування висновків щодо не проведення жодних слідчих (розшукових) та/або процесуальних дії з моменту внесення відомостей в ЄРДР у вказаних кримінальних провадженнях позивачем доводів не наведено.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції про підтвердження висновків службового розслідування стосовно допущених позивачем під час здійснення досудового розслідування порушень у кримінальних провадженнях № 0000933, № 000449, № 0000894, № 0000050, № 0000331, № 0001356, № 0000072, № 0000039, № 0001006, № 0001141 порушень, оскільки невчинення слідчим жодних дій в кримінальному провадженні протягом тривалого часу (більше ніж один рік) за умови, що такі дії могли та повинні бути вчинені (враховуючи, що по справі є невстановленою велика низка обставин та подій, які потребують швидкого реагування) не може розцінюватися як правомірна поведінка особи та відповідати основним засадам кримінального провадження та обов`язкам слідчого забезпечувати здійснення його досудового розслідування протягом розумного строку.

Отже, у ході судового розгляду справи підтверджено наявність ознак бездіяльності позивача при здійсненні досудового розслідування вказаних кримінальних проваджень, що полягають у несумлінному віднесенні до своїх службових обов`язків та не вжитті усіх заходів з метою забезпечення своєчасності та повноти досудового розслідування кримінального провадження.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що у ході судового розгляду справи підтверджено висновки службового розслідування щодо порушення позивачем п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, п. 1, 3, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ч. 8 ст. 17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 5 наказу ГУНП «Про призначення та утворення дисциплінарної комісії», п. 2.1, 2.2, 2.9, 3.6 наказу ГУНП від 15.06.2023 № 500 «Про додаткові заходи щодо профілактики порушень службової дисципліни поліцейськими ГУНП в Сумській області», п. 1, 20, 23 розділу II Посадової інструкції.

Таким чином, на підставі висновків службового розслідування наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 14.06.2024 № 749 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції, наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 19.07.2024 № 308 позивача звільнено зі служби в поліції на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність прийняття спірних наказів, оскільки матеріалами службового розслідування встановлено факт порушення позивачем службової дисципліни.

Таким чином, враховуючи тяжкість проступку, наслідки проступку, колегія суддів вважає правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні підстави для визнання протиправними та скасування спірних наказів.

Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди в період воєнного стану за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, відтак підстави для їх задоволення також відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів за наслідком розгляду апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо безпідставної відмови судом першої інстанції у задоволенні клопотань про виклик свідків, витребування матеріалів та розгляді справи у загальному провадженні із викликом сторін колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що у ході судового розгляду встановлено факт порушення позивачем службової дисципліни, підтверджено правомірність прийняття спірних наказів, колегія суддів зазначає, що обставини, на які посилається апелянт не призвели до неправильного вирішення справи, з огляду на що не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Отже, зазначене відповідачем порушення норм процесуального права не входить до переліку порушень, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, передбаченого ч. 3 ст. 317 КАС України.

Стосовно можливості розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Так, враховуючи характер спірних правовідносин, наявність клопотання від позивача про розгляд справи за його участю, відсутність клопотань від інших учасників справи про розгляд справи за їх участі, суд не був обмеженим у призначенні справи до розгляду в порядку письмового провадження; натомість, повинен був надати у відповідній ухвалі оцінку заявленим позивачем клопотанням.

Водночас, колегія суддів не вважає, що вказані порушення суду апеляційної інстанції можуть свідчити про порушення права позивача на публічний розгляд цієї справи чи неправильного вирішення справи.

Крім того, судом першої інстанції досліджувались письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , наявні в матеріалах справи.

Практика Євпропейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від .08.12.1983 у справі "Axen v. Germany", заява № 8273/78, рішення від 25.04.2002 "Varela Assalino contre le Portugal", заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

За сучасних реалій розвитку судочинства в Україні учасникам судового процесу створено належні умови для ознайомлення з рухом справи. Крім того, як передбачено процесуальним законом, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в чи то в апеляційній скарзі, чи то запереченні на скаргу, не у всіх випадках зумовлюють необхідність призначення справи до розгляду з викликом її учасників (в судовому засіданні).

Отже, в контексті спірних правовідносин та встановлених обставин у справі, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про порушення його прав у зв`язку із непризначенням справи до розгляду в судове засідання в суді першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки належним чином проаналізованих судом першої інстанції доказів та не дають підстав вважати висновки суду помилковими, а застосування норм матеріального та процесуального права неправильним.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 по справі № 480/6832/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов З.Г. Подобайло