Справа № 160/21832/24
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2025 року м. Дніпросправа № 160/21832/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року в адміністративній справі №160/21832/24 (головуючий суддя I-ї інстанції - Кучугурна Н.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 13.08.2024 року звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 19.07.2024 року №88-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в спірному наказі відсутнє чітке зазначення, якими конкретно діями чи бездіяльністю нею неналежно виконано посадові обов`язки; які конкретні акти органів державної влади, накази (розпорядження) та доручення керівників, прийнятих у межах повноважень були неналежно виконані. Крім цього, позивач зазначає, що під час здійснення дисциплінарного провадження не було враховано те, що вона сумлінно виконувала свої посадові обов`язки та дотримувалась усіх актів органів державної влади, наказів (розпоряджень), доручень керівників, якими врегульовано її діяльність на посаді головного державного інспектора Кам`янського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області. Позивач зазначає, що з урахуванням обсягу її повноважень та обов`язків, їй дійсно, як головному державному інспектору відділу податків і зборів з юридичних осіб, на підставі службової записки від 04.08.2022 року №4785/04-36-04-11-09 було надано доступ до Інформаційно- комунікаційної системи «Податковий блок», із закріпленням комп`ютерної техніки за користувачем (інв.№7). Разом з тим позивач є користувачем підсистеми АІС «Податковий блок» з обмеженим аналітичним функціоналом - без права внесення корегувань та змін в інформацію, яка там міститься. Отже, вона має доступ до системи ІКС «Податковий блок» лише з типом доступу «Читання», що унеможливлює внесення будь-яких змін в інформаційні системи. Тобто, у неї відсутній доступ на введення, коригування, проведення розрахунків, винесення рішень на списання, та/чи нарахування платежів. Окрім того, позивач не має доступу до роботи в локальній обчислювальній мережі ГУ ДПС у Дніпропетровській області, та не має права і можливості отримувати з бази даних АІС «Податковий блок» будь-які матеріали чи їх копії як на електронних так і на паперових носіях. Посилання Дисциплінарної комісії у поданні №943/04-36-14-15 від 11.07.2024 року та посилання відповідача в оскаржуваному наказі від 19.07.2024 року №88дс на порушення нею положень ст.43 Закону №1700-У1І та Правил етичної поведінки в органах податкової служби вважає безпідставним. Результатом розгляду повідомлення засвідчено, що конфлікт інтересів не має постійного характеру та може виникнути у зв`язку з виконанням позивачем конкретних завдань, доручень, наказів, тощо на посаді головного державного інспектора відділу податків і зборів з юридичних осіб. За результатом розгляду поданого позивачем 03.08.2022 року повідомлення, наказом про врегулювання потенційного конфлікту інтересів №346 від 18.08.2022 року її було усунуто від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення або участі у його прийнятті стосовно ФОП ОСОБА_2 , код НОМЕР_1 . Отже, позивачем вжиті усі передбачені антикорупційним законодавством вимоги щодо своєчасного повідомлення і врегулювання потенційного конфлікту інтересів, та не допускалося порушення вимог наказу про врегулювання потенційного конфлікту інтересів, як і не допускалося вчинення будь-яких дій (прийняття рішень або участь в його прийнятті) стосовно матері ОСОБА_2 , яка є фізичною особою-підприємцем. У відповідача відсутні будь-які правові підстави вважати, що позивачем під час виконання свої повноважень на посаді головного державного інспектора було допущено порушення антикорупційного законодавства, а в її діях є склад дисциплінарного порушення визначеного п.5 ч.2 ст.65 Закону №889.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з суттєвими порушеннями норм матеріального та процесуального права. Відповідач вказує, що невиконання державним службовцем вимог, встановлених як Законом №1700-У1І так і іншими нормативно-правовими актами, а також порушення правил етичної поведінки, є підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності. Зазначено, що позивачем допущено порушення п.п.5.1. п.5 Правил етичної поведінки, а саме: обіймаючи посаду в органах ДПС та маючи доступ до Інформаційно-комунікаційних систем ДПС України, позивач переглядала інформацію стосовно свого близького родича - матері ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована субєктом підприємницької діяльності, однак вказані дії не входили до посадових обовязків позивача. Доступ до інформації про близьких осіб позивача здійснено нею ані для виконання доручень керівника, ані для виконання службових обовязків. Вважає, що Дисциплінарною комісією надано належну оцінку вчиненому дисциплінарному проступку позивачем, а оскаржуваний наказ є правомірним та законним.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подала, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює на посаді головного державного інспектора Кам`янського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області (а.с.83, 84).

03.06.2024 року управлінням з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС у Дніпропетровській області надано в.о. начальника ГУ ДПС у Дніпропетровській області доповідну записку №778/04-36-14-15, в якій зазначалось, що робочою групою проведена тематична перевірка щодо можливого порушення працівниками управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області вимог Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року №1700-VII, Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби, затверджених наказом ДПС України від 02.09.2019 року № 52 та Порядку доступу до інформації в інформаційних, електронних комунікаційних та інформаційно-комунікаційних системах Державної податкової служби України, затвердженого наказом ДПС України від 15.05.2020 року № 216 року (а.с.73-75).

Перевірку проведено на підставі інформації та матеріалів, отриманих від управлінь ГУ ДПС та ДПС України, інформації з ІКС «Податковий блок», а також пояснень отриманих від працівників управління податкового аудиту ГУ ДПС.

За результатами перевірки 05.04.2024 року складено акт №19/04-36-14-15, з якого зокрема вбачається, що головним державним інспектором Кам`янського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС Сапсай Олександрою порушено норми «Порядку доступу до інформації в інформаційних, електронних комунікаційних та інформаційно-комунікаційних системах Державної податкової служби України», затвердженого наказом ДПС України від 15.05.2020 року №216 (із змінами, далі - Порядок №216), а саме зобов`язання користувачів дотримуватися вимог Порядку визначається:

- п.п.7.2 п.7: використовувати інформацію виключно в цілях, передбачених посадовою інструкцією або іншим організаційно-розпорядчим документом ДПС; не передавати інформацію стороннім особам;

- п.п.7.3 п.7 користувачам заборонено використання інформації в цілях, не передбачених посадовою інструкцією; передача конфіденційної інформації стороннім особам.

За результатами проведеної перевірки встановлено, що, зокрема, головний державний інспектор Кам`янського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС Сапсай Олександра, своїми діями ймовірно порушила вимоги ст.28 та ст.43 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1700-VII «Про запобігання корупції» в частині обмежень, які стосуються заборони використання в своїх особистих цілях конфіденційної та іншої інформації з обмеженим доступом, що стала відома у зв`язку з виконанням службових повноважень та професійних обов`язків, крім випадків, встановлених законом, що може свідчити про наявність в їх діях складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 ст. 172-8 КУпАП.

Наказом в.о. начальника ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 07.06.2024 року №202-дп порушено дисциплінарне провадження стосовно головного державного інспектора Кам`янського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС Сапсай Олександри (а.с.77).

Відповідно до протоколу засідання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ГУ ДПС у Дніпропетровській області №1 від 02.07.2024 року, зокрема, вирішено розпочати розгляд та формування дисциплінарної справи відносно позивача (а.с.80-82).

Листом від 02.07.2024 року №1470/04-36-01-12 позивача повідомлено про її право надати особисті пояснення щодо порушення ПК України та інших нормативних актів з питань, викладених у доповідній від 03.06.2024 року №778/04-36-14-15, а також запропоновано бути присутнім на засіданні Дисциплінарної комісії, надати особисті пояснення щодо обставин та причин вчинення дисциплінарного проступку, та можливості ознайомитись із матеріалами дисциплінарної справи.

Позивач листом від 05.07.2024 року №64271/6 надала пояснення, в яких зазначено, що на виконання вимог пп.3.6 п.3 Наказу ДПС України від 02.09.2019 року №52 «Про затвердження Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби» вона постійно підвищує свій культурний рівень та рівень свого професійного розвитку, поліпшую уміння, знання та навички, відповідно до функцій та завдань за посадою, зокрема, в частині цифрової грамотності, удосконалює організацію власної службової діяльності. У 2024 році успішно пройшла підвищення кваліфікації за програмою «Ділова українська мова та спілкування в публічному управлінні» та отримала сертифікат ПК24 №5 від 12.04.2024 року. Відповідно до пп.6.1. п.6 Наказу №52 інформацію, отриману під час виконання посадових обов`язків, використовувала виключно в межах посадових обов`язків та доручень керівників.

Крім того, в поясненнях зазначено, що з метою упередження будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів, обумовленого діяльністю близької особи - матері ОСОБА_2 , код НОМЕР_1 , яка зареєстрована ФОП, позивачем повідомлено про наявність потенційного конфлікту інтересів службовою запискою від 03.08.2022 року №4675/04-36-04-11. Результатом розгляду повідомлення засвідчено, що конфлікт інтересів не має постійного характеру та може виникнути у зв`язку з виконанням конкретного завдання, доручення, наказу тощо. За результатом розгляду повідомлення Наказом про врегулювання потенційного конфлікту інтересів №346 від 18.08.2022 року позивача усунуто від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення або участі у його прийнятті стосовно ФОП ОСОБА_2 , код НОМЕР_1 .

Також позивач повідомила, що інформацію, отриману під час виконання посадових обов`язків, використовувала виключно в цілях, передбачених посадовою інструкцією та не передавала стороннім особам. Позивач зазначила, що своїми діями не порушувала вимоги ст.28 та ст.43 Закону України від 14.10.2014 року №1700-VII в частині обмежень, які стосуються заборони використання в своїх особистих цілях конфіденційної та іншої інформації з обмеженим доступом, що стала відома у зв`язку з виконанням службових повноважень та професійних обов`язків (а.с.92-93).

Згідно пояснень начальника Кам`янського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області Дениса Коренєва від 05.07.2024 року №14084/04-36-04-11 позивачем повідомлено про наявність потенційного конфлікту інтересів службовою запискою від 03.08.2022 року. Результатом розгляду повідомлення засвідчено, що конфлікт інтересів не має постійного характеру та може виникнути у зв`язку з виконанням конкретного завдання, доручення, наказу, тощо. За результатом розгляду повідомлення Наказом про врегулювання потенційного конфлікту інтересів №346 від 18.08.2022 року позивача усунуто від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення або участі у його прийнятті стосовно ФОП ОСОБА_2 , код НОМЕР_1 . Також повідомлено, що інформацію, отриману під час виконання посадових обов`язків, ОСОБА_1 використовувала виключно в цілях, передбачених посадовою інструкцією та не передавала стороннім особам (а.с.95-96).

Відповідно до протоколу засідання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ГУ ДПС у Дніпропетровській області №2 від 09.07.2024 року прийнято рішення рекомендувати застосувати до головного державного інспектора Кам`янського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани та підготувати відповідне подання Дисциплінарної комісії в.о. начальника ГУ ДПС (а.с.97-101).

Згідно із поданням Дисциплінарної комісії №943/04-36-14-15 від 11.07.2024 року за результатами розгляду дисциплінарної справи №127 Дисциплінарною комісією зроблено висновок щодо порушення вимог ст.43 Закону України від 14.10.2014 року №1700-УІІ «Про запобігання корупції» та вимог п.п.5.1. п.5 Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби, затверджених наказом ДПС України від 02.09.2019 року №52 «Про затвердження Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби», а саме вчинення дій в ІКС «Податковий блок» головним державним інспектором Кам`янського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС Сапсай Олександрою стосовно близької особи ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка є її матір`ю. Рекомендовано застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани (п.2 ч.1 ст. 66, п.5 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-УІІІ (із змінами).

Позивача повідомлено про вказане вище подання листом №1572/04-36-01-12 від 11.07.2024 року та необхідність надання письмового пояснення.

Позивач листом від 17.07.2024 року №14725/04-36-04-11-09 надала пояснення, аналогічними наданих листом від 05.07.2024 №14085/04-36-04-11-09 (а.с.108-109).

Наказом в.о. начальника ГУ ДПС у Дніпропетровській області №88-дс від 19.07.2024 року на підстав статей 65, 66 та 77 Закону №889 оголошено догану головному державному інспектору Кам`янського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС Сапсай Олександрі Олексіївні у перший робочий день після закінчення відпустки 02 серпня 2024 року. Підстава: подання дисциплінарної комісії від 11.07.2024 року №943/04-36-14-15, пояснення головного державного інспектора Кам`янського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС Сапсай Олександри, надані 17.07.2024 № 14725/04-36-04-11-09. (а.с.110)

Не погодившись з наказом про накладення дисциплінарного стягнення, позивач оскаржила такий наказ до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами дисциплінарної справи щодо позивача не підтверджено наявність у діях позивача усіх складових дисциплінарного проступку: протиправних дій (бездіяльності) позивача у зв`язку з неналежним виконанням покладених на неї посадових обов`язків; вини позивача. Не враховано ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника. Недоведеність цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку, а відтак і підстави для дисциплінарної відповідальності.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Законом України від 10.12.2015 року №889-VIII «Про державну службу» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі по тексту - Закон №889) врегульовані принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Відповідно до положень частин 1-3 статті 5 Закону №889 правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

За приписами пунктів 1, 8 частини 1 статті 8 Закону №889 державний службовець зобов`язаний: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Відповідно до статті 62 Закону №889 державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 цього Закону, а також: 1) не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця; 2) виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців; 3) дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів. Державний службовець особисто виконує покладені на нього посадові обов`язки.

Частиною 1 статті 64 Закону №889 передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 65 Закону №889 підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону №889 визначено, що дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

За змістом частини 1 статті 66 Закону №889 до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Частиною 3 статті 66 Закону №889 передбачено, що у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Відповідно до частини 1 статті 67 Закону №889 дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Згідно із положеннями частин 2-4 статті 67 Закону №889 обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень; 3) високі показники виконання службових завдань; 4) вжиття заходів щодо попередження, відвернення або усунення настання тяжких наслідків, які настали або можуть настати в результаті вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Під час застосування дисциплінарного стягнення можуть враховуватися також інші, не зазначені у частині другій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність державного службовця.

Обставинами, що обтяжують відповідальність державного службовця, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або токсичних засобів; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно, до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого державного службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення щодо нього; 4) вчинення проступку умисно з мотивів неповаги до держави і суспільства, прав і свобод людини, окремих соціальних груп; 5) настання тяжких наслідків або заподіяння збитків внаслідок вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно із частиною 1 статті 69 Закону №889 для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (дисциплінарна комісія).

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року №1039 затверджено Порядок здійснення дисциплінарного провадження, який визначає процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців (далі по тексту - Порядок №1039).

Положеннями пункту 33 Порядку №1039 визначено, що дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.

За приписами частин 10, 11 статті 69 Закону №889 результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Відповідно до частини 2 статті 74 Закону №889 дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Згідно з частиною 1 статті 77 Закону №889 рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

Згідно частини 2 статті 77 Закону №889 у рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом в постанові від 10.12.2020 року у справі №812/831/16.

Отже, з системного аналізу вказаних вище положень діючого законодавства можна дійти висновку про те, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця, а також бути застосованим тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Як вбачається з матеріалів справи, спірним наказом в.о.начальника ГУ ДПС у Дніпропетровській області №88-дс від 19.07.2024 року на підставі статей 65, 66 та 77 Закону №889 оголошено догану головному державному інспектору Кам`янського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС Сапсай Олександрі Олексіївні у перший робочий день після закінчення відпустки 02 серпня 2024 року. Підстава: подання дисциплінарної комісії від 11.07.2024 року №943/04-36-14-15, пояснення головного державного інспектора Кам`янського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС Сапсай Олександри, надані17.07.2024 року №14725/04-36-04-11-09 (а.с.110)

Дослідивши доводи апеляційної скарги та позицію сторін, викладену в рішенні суду першої інтсанції, з урахуванням фактичних обставин, які були встановлені судом під час розгляду цієї справи, які підтверджуються належними письмовими доказами, долученими до матеріалів справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не зазначено, які наслідки мали місце, як результат вчинених дій позивача. Так так відповідачем під час дисциплінарного провадження не встановлено, що вчинення дій в ІКС «Податковий блок» головним державним інспектором Кам`янського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС Сапсай О.О. стосовно близької особи - ФОП ОСОБА_2 , яка є її матір`ю, спричинило негативні наслідки, а подання Дисциплінарної комісії взагалі не містить зазначення того, що виявлені недоліки та порушення призвели до тяжких наслідків.

Верховний Суд у постанові від 16.03.2021 року у справі №140/2819/19 зробив висновок про те, що для накладення дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність протиправної поведінки державного службовця, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених Законом №889 та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення. Також необхідно враховувати інші обставини, що мають значення: характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Тобто, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника. Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами спеціального законодавства про працю, які регламентовані зокрема Законом №889, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень роботодавця, уповноваженої ним адміністрації.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Як зазначалось вище, наказ в.о.начальника ГУ ДПС у Дніпропетровській області №88-дс від 19.07.2024 року прийнятий на підставі статей 65, 66 та 77 Закону №889 та з посиланням на п.5 частини 2 статті 65 Закону №899.

Проте, наказ не містить посилання, в чому саме полягає невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, які саме дії вчинено або не вчинено посадовою особою в порушення вимог ст.43 Закону України від 14.10.2014 року №1700-УІІ «Про запобігання корупції» та вимог п.п.5.1. п.5 Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби, затверджених наказом ДПС України від 02.09.2019 року №52 «Про затвердження Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби».

Зазначене не є формальним або незначним недоліком, оскільки особа, відносно якої приймається рішення (наказ), повинна знати і розуміти, на якій підставі до неї застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, з чим або якими її діями конкретно на думку керівника держаної служби пов`язане таке дисциплінарне стягнення. Відсутність в наказі цих обов`язкових складових порушує право особи бути обізнаною, з чим конкретно пов`язане дисциплінарне стягнення, а також не дає суду можливості об`єктивно визначити правомірність прийнятого наказу.

Апеляційний суд зазначає, що за відсутності в цьому наказі викладу обставин, які слугували підставою для прийняття такого наказу суд не вправі самостійно встановлювати такі обставини та визначати підстави його прийняття, оскільки це є виключною компетенцією суб`єкта, який виносить наказ про притягення до дисциплінарної відповідальності.

Відсутність же в наказі його обов`язкових складових виключає можливість дослідження обставин наявності підстав для його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.08.2019 року у справі №1340/4847/18, від 05.06.2019 року у справі №814/934/18.

Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що матеріалами дисциплінарної справи щодо позивача не підтверджено наявність у діях позивача усіх складових дисциплінарного проступку: протиправних дій (бездіяльності) позивача у зв`язку з неналежним виконанням покладених на неї посадових обов`язків; вини позивача; не враховано ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника, та у спірному наказі не зазначено які саме дії позивача визнані дисцплінарним проступком, що свідчить про необґрунтованість та безпідставність прийнятого відповідачем наказу №88-дс від 19.07.2024 року.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення адміністративного позову.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року в адміністративній справі №160/21832/24 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року в адміністративній справі №160/21832/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко