Справа № 520/5697/24
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 р. Справа № 520/5697/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2024, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., м. Харків, по справі № 520/5697/24

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України

про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , оформлену листом № 09/К-17/36 від 31.01.2024, виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) компенсацію втрат доходів у зв?язку із порушенням термінів виплати у належному розмірі індексації грошового забезпечення, яка не нараховувалася з 01.12.2015 по 22.03.2017 із застосуванням січня 2008 року у якості місяця для обчислення індексу споживчих цін, та виплаченої на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 по справ № 520/9739/23 в розмірі 39784.26 грн. з 01.12.2015 по 27.02.2024, як це визначено Законом України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв?язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв?язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159;

- зобов?язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) компенсацію втрат доходів у зв?язку із порушенням термінів виплати у належному розмірі індексації грошового забезпечення, яка не нараховувалася з 01.12.2015 по 22.03.2017 із застосуванням січня 2008 року у якості місяця для обчислення індексу споживчих цін, та виплаченої за результатами актів судового волевиявлення у розмірі 39784.26 грн. з 01.12.2015 по 27.02.2024, у порядку Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв?язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв?язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159;

- визнати протиправними дії НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) допомоги на оздоровлення за 2016 рік без урахування: суми коштів з індексації грошового забезпечення за червень 2016 року в розмірі 2710.05 грн, що нарахована та виплачена на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 по справі № 520/9739/23, яка розрахована виходячи із січня 2008 року, який застосовано у якості місяця для обчислення індексу споживчих цін, суми коштів з додаткової винагороди, виплаченої у червні 2016 року в розмірі 2996.63 грн. та винагороди за бойове чергування в розмірі 32.25 грн;

- зобов?язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) допомогу на оздоровлення за 2016 рік із урахуванням до її складу індексації грошового забезпечення за червень 2016 року в розмірі 2710.05 грн, що нарахована та виплачена на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 по справі № 520/9739/23, додаткової винагороди, виплаченої у червні 2016 року в розмірі 2996.63 грн. та винагороди за бойове чергування в розмірі 32.25 грн. із врахуванням раніше виплачених сум коштів із одночасною компенсацією втрат доходів у зв?язку із порушенням термінів їх виплати, як це визначено положеннями Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв?язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв?язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.07.2023 рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/9739/23 адміністративний позов позивача до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_1 ) задоволено, визнано протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачу в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 22.03.2017 із застосуванням січня 2008 року у якості місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення, зобов?язано відповідача перерахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 22.03.2017 із застосуванням січня 2008 року у якості місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення з урахуванням раніше виплаченої суми. 27.02.2024 на виконання вказаного рішення суду відповідач нарахував та виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 22.03.2017 в сумі 39784.26 грн. У виплаті компенсації втрати частини доходу позивачу відмовлено. У зв?язку із проведеним перерахунком на виконання рішення суду від 07.07.2023 по справі № 520/9739/23 розмір грошового забезпечення позивача у червні 2016 року сягнув 11013.47 грн, тому слід дійти висновку, що позивач отримав допомогу на оздоровлення за 2016 рік у штучно зменшеному розмірі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 р. адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною відмову НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , оформлену листом № 09/К-17/36 від 31.01.2024, у виплаті ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) компенсації втрати частини доходів у зв?язку із порушенням термінів їх виплати з суми індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 у справі № 520/9739/23 в розмірі 39784.26 грн за період з 01.12.2015 по 27.02.2024 відповідно до Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв?язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв?язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.

Зобов?язано НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) компенсацію втрати частини доходів у зв?язку із порушенням термінів їх виплати з суми індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 у справі № 520/9739/23 в розмірі 39784.26 грн за період з 01.12.2015 по 27.02.2024 відповідно до Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв?язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв?язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.

Визнано протиправними дії НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) допомоги на оздоровлення за 2016 рік без урахування: суми коштів з індексації грошового забезпечення за червень 2016 року в розмірі 2710.05 грн, що нарахована та виплачена на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 по справі № 520/9739/23, додаткової винагороди, виплаченої у червні 2016 року в розмірі 2996.63 грн та винагороди за бойове чергування в розмірі 32.25 грн.

Зобов?язано НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) допомогу на оздоровлення за 2016 рік із урахуванням до її складу індексації грошового забезпечення за червень 2016 року в розмірі 2710.05 грн, що нарахована та виплачена на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 по справі № 520/9739/23, додаткової винагороди, виплаченої у червні 2016 року в розмірі 2996.63 грн та винагороди за бойове чергування в розмірі 32.25 грн, із врахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, а викладені в рішенні твердження є такими, що не ґрунтуються на законі та є безпідставними, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/5697/24 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що індексація грошового забезпечення не входить до складу грошового забезпечення, на яке мав право позивач та не відноситься до інших грошових доходів, які підлягають компенсації відповідно до Закону №2050-ІІІ та Порядку 159. Зазначив, що відповідно до вимог бюджетного законодавства України, НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України одержує бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів. НОМЕР_2 прикордонний загін бере бюджетні зобов?язання та провадить видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Дії НОМЕР_2 прикордонного загону ставляться в залежність від наявності належного обсягу бюджетного асигнування, на що розпорядник коштів нижчого рівня не може вплинути.

Щодо здійснення перерахунку грошової допомоги на оздоровлення зазначив, що індексація грошового забезпечення військовослужбовців це механізм підвищення належного до видачі грошового забезпечення військовослужбовців і не є його складовою. Індексація грошового забезпечення не входить до складу грошового забезпечення, тому що має одноразовий характер виплат.

Позивач не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача.

На підставі положень п.3 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в складі підрозділів Державної прикордонної служби України, перебував на забезпеченні НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_1 ), зокрема в період з грудня 2015 по березень 2017.

Станом на день подання позову позивача звільнено з військової служби у запас у зв?язку із закінченням строку дії контракту без права носіння військової форми одягу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 у справі № 520/9739/23, залишеним без змін Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.01.2024, адміністративний позов позивача до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов?язання вчинити певні дії задоволено, визнано протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачу в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 22.03.2017 із застосуванням січня 2008 року у якості місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення, зобов?язано відповідача перерахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 22.03.2017 із застосуванням січня 2008 року у якості місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення з урахуванням раніше виплаченої суми.

09.01.2024 представник позивача звернувся до Відповідача із заявою, в якій просив: виконати у добровільному порядку рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 у справі № 520/9739/23; виплатити позивачу компенсацію за втрату частини доходів у зв?язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, починаючи з моменту виникнення заборгованості до дати виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/9739/23; надати: розширену довідку-розрахунок про нараховану суму індексації грошового забезпечення на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 у справі № 520/9739/23; розширену довідку-розрахунок про виплачені кошти ОСОБА_1 з грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2017 роки. 05.02.2024 на адресу представника надійшла відповідь, оформлена листом № 09/К-17/36 від 31.01.2024, у якій відповідач повідомив, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 № 520/9739/23 ним замовлено кошти. Щодо компенсації втраченого доходу в зв?язку із невиплатою індексації відповідач послався на положення статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрат частини доходів у зв?язку з порушенням строків їх виплати» та вимоги статей 116, 117 КЗпП в частині порядку проведення кінцевого розрахунку з позивачем НОМЕР_2 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України, яким було видано наказ про звільнення позивача з військової служби, в зв?язку із чим відсутні підстави для виплати компенсації втраченого доходу. До відповіді долучено: довідку розрахунок № 55 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 22.03.2017, згідно з якою нараховано до виплати 40390.11 грн; особисті картки грошового забезпечення за 2015-2017 роки на ім?я позивача.

27.02.2024 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 № 520/9739/23 відповідач нарахував та виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 22.03.2017 в сумі 39784.26 грн.

З наданої відповідачем довідки щодо нарахування допомоги на оздоровлення встановлено, що допомога на оздоровлення за 2016 рік нарахована відповідачем у сумі 5118.60 грн., виходячи з таких складових грошового забезпечення: оклад за посадою 760.00 грн., оклад за військовим званням 55.00 грн., надбавка за вислугу років 163.00 грн., премія 3116.00 грн, надбавка за кваліфікацію 30.40 грн., надбавка за ОУС ризик для життя 114.00 грн., надбавка за ОПС 880.20 грн.

При цьому винагорода (щомісячна додаткова грошова винагорода) в розмірі 2996.63 грн (виплачена у червні 2016 року), винагорода за бойове чергування у розмірі 32.25 грн (виплачена у червні 2016 року) відповідачем не включені до складу грошового забезпечення під час обрахунку допомоги на оздоровлення за 2016 рік.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач 27.02.2024 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 № 520/9739/23, нарахував та виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 22.03.2017 в сумі 39784.26 грн. без компенсації втрати частини доходів, з огляду на що порушив права позивача на отримання вказаної компенсації. Крім того, суд зазначив, що оскільки позивачу до складу грошового забезпечення, з якого обраховано допомогу на оздоровлення, не було включено індексацію грошового забезпечення за червень 2016 року в розмірі 2710.05 грн., щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі 2996.63 грн. (виплачена у червні 2016 року), винагороду за бойове чергування в розмірі 32.25 грн. (виплачена у червні 2016 року), наявні підстави для врахування їх при обрахунку допомоги на оздоровлення за 2016 рік.

Враховуючи, що позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржується, суд надає правову оцінку доводам апеляційної скарги відповідача в частині задоволених позовних вимог.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині зобов?язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів, у зв?язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, за період з 01.12.2015 по 27.02.2024, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (частина друга статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч. 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ).

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ).

Питання виплати індексації врегульовано положеннями Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

За змістом частини 2 статті 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою від 17 липня 2003 року № 1078 КМУ затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі Порядок № 1078).

Порядок № 1078 визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Відповідно до п.2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абз. 8 п. 4 Порядку № 1078).

Конституційний Суд України у рішенні від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначив, що індексація заробітної плати, як складова належної працівникові заробітної плати, спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв?язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

На підставі системного аналізу положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв?язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

Таким чином, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов?язковому нарахуванню і виплаті.

Питання, пов?язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв?язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-III (далі Закон № 2050-III) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв?язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим Постановою КМУ №159 (далі Порядок №159).

Статтею 1 Закону № 2050-III установлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно зі статтею 2 Закону №2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв?язку з порушенням строків їх виплати (далі компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до статті 4 Закону №2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону № 2050-ІІІ Кабінет Міністрів України затвердив Постановою від 21 лютого 2001 року №159 Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв?язку з порушенням термінів їх виплати.

Пунктами 2, 3 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв?язку з порушенням термінів їх виплати (далі компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення), сума індексації грошових доходів громадян тощо.

Згідно з пунктом 4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов?язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Зміст зазначених норм права дає підстави дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі індексації грошового забезпечення) та виплата нарахованих доходів. Виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Водночас, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 16.04.2020 у справі №200/11292/19-а, від 24.01.2023 у справі №200/10176/19-а, від 20.04.2023 у справі №200/11746/19-а, та від 18.05.2023 у справах № 200/14129/19-а і № 200/14127/19-а.

У подібних правовідносинах у постанові від 15.08.2018 у справі № 653/3356/17 Верховний Суд дійшов висновку, що правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов?язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв?язку з порушенням строків їх виплати.

Кошти, що підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв?язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв?язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

У спірних правовідносинах лише 27.02.2024 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 № 520/9739/23 відповідач нарахував та виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 22.03.2017 в сумі 39784.26 грн.

Отже, оскільки відповідачем порушено строки виплати індексації грошового забезпечення, то позивач має право на виплату йому компенсації втрати частини грошових доходів, у зв??язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення.

Колегія суддів також вказує на те, що використане у статті 3 Закону № 2050-III формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов?язкова складова обчислення компенсації невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин, у розумінні положень статей 1-3 Закону № 2050-III, дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв?язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Доводи відповідача про те, що грошове забезпечення нараховувалось та виплачувалось позивачу своєчасно та в повному обсязі, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 у справі № 520/9739/23, залишеним без змін Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.01.2024 встановлено протиправність дій відповідача щодо невиплати позивачу в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 22.03.2017.

Суд також відхиляє аргументи відповідача про те, що НОМЕР_2 прикордонний загін бере бюджетні зобов?язання та провадить видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, оскільки обмежене фінансування (відсутність фінансового ресурсу) відповідача не впливає на право позивача щодо нарахування та виплати йому компенсації втрати частини грошових доходів у зв?язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що доводи відповідача про відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів через несвоєчасну виплату індексації грошового забезпечення не є обґрунтованими, відповідно ОСОБА_1 має право на компенсацію втрати доходів у зв?язку з порушенням відповідачем строків виплати індексації грошового забезпечення.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині здійснення перерахунку грошової допомоги на оздоровлення колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон №2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до частини 3 статті 9 Закону України № 2011-XII грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 10-1 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до п. 3.7.1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України 20.05.2008 № 425 (в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Інструкція 425) військовослужбовцям один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Згідно з п. 3.7.4 Інструкції №425 розмір допомоги для оздоровлення визначається, виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно із законодавством на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Тобто, відповідно до приписів Інструкції 425 до складу грошового забезпечення, що враховується для обрахунку допомоги для оздоровлення враховуються всі види щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення (в тому числі і індексація грошового забезпечення), окрім винагород.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять зокрема й щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія).

Тобто, закон включає до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в тому числі і винагороди, які також складають розмір місячного грошового забезпечення.

Інструкція №425 фактично зменшує розмір допомоги на оздоровлення, виключаючи зі складу місячного грошового забезпечення винагороди при обрахунку такої допомоги, що суперечить вимогам Закону №2011-XII.

Колегія суддів зазначає, що встановлення підзаконним нормативно правовим актом порядку та умов виплати допомоги на оздоровлення не може звужувати чи заперечувати права на отримання такої допомоги, встановленої актом вищої юридичної сили.

Ієрархічні колізії нормативно-правових актів долаються шляхом застосування норми, яка закріплена в нормативно-правовому акті, що має вищу юридичну силу.

Враховуючи правове регулювання спірних правовідносин, у частині можливості врахування до складу грошового забезпечення винагород, застосуванню підлягають норми Закону № 2011-ХІІ, а не Інструкції № 425.

Аналогічних висновків щодо ієрархічних колізій нормативно-правових актів дійшла Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 10 листопада 2021 року у справі № 825/997/17.

Як установлено судом, зокрема з довідки складових допомоги на оздоровлення за 2016 рік, допомога на оздоровлення за 2016 рік нарахована відповідачем, виходячи із таких складових грошового забезпечення: окладу за посадою, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, премії, надбавки за кваліфікацію, надбавки за ОУС ризик для життя, надбавки за ОПС.

З особистих карток грошового забезпечення позивача за 2015-2017 роки встановлено, що позивачу з 01.01.2015 по день звільнення щомісячно виплачувалась винагорода за бойове чергування, а також з січня 2016 (виплачена у лютому 2016) по дату звільнення виплачувалась щомісячна додаткова грошова винагорода (зазначена в довідці як «винагорода»).

Тобто, із вказаних документів можна дійти висновку, що означені виплати мали щомісячний характер, оскільки виплачувались позивачу щомісячно протягом більш ніж півтора року.

Аналогічний характер має також індексація грошового забезпечення. Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку грошової допомоги на оздоровлення.

Як установлено за матеріалів справи, зокрема, довідки складових допомоги на оздоровлення за 2016 рік позивачу до складу грошового забезпечення, з якого обраховано допомогу на оздоровлення, не було включено індексацію грошового забезпечення за червень 2016 року в розмірі 2710.05 грн, щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі 2996.63 грн (виплачена у червні 2016 року), винагороду за бойове чергування в розмірі 32.25 грн (виплачена у червні 2016 року).

Таким чином, резюмуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи висновки суду щодо віднесення вказаних видів виплат до щомісячних видів грошового забезпечення, наявні підстави для врахування їх при обрахунку допомоги на оздоровлення за 2016 рік.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують обставини, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об?єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв?язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 по справі № 520/5697/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді С.П. Жигилій Л.В. Любчич