Справа № 754/2909/25
Суддя: Гринчак О. І.
Дата ухвалення: 2025-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/164/25
Справа №754/2909/25
РІШЕННЯ

Іменем України

23 травня 2025 року Деснянський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Гринчак О.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Зміст позовних вимог

19 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), в якій просить суд скасувати постанову серії 2КІ № від 14.02.2024 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 700 грн за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою головного спеціаліста інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Болсуновським С.В. серії 2КІ № від 14.02.2025 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 700 грн за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП за те, що Skoda Fabia, НОМЕР_4, 14.02.2025 о 10:29:55 годині, вул. Володимирська (від вул. Гетьмана Павла Скоропадського до вул. Саксаганського), перебувала на майданчику для платного зберігання автомобілів без оплати послуг платного паркування автомобіля.

27 грудня 2024 року позивачу було видано посвідчення серія НОМЕР_1 , яке є безтерміновим і діє на всій території України.

На переконання позивача, Київська міська рада, встановивши пільги щодо безоплатного паркування для певної категорії осіб не вправі в особі Департаменту транспортної інфраструктури її виконавчого органу притягати таких осіб до відповідальності за правопорушення, пов`язані із реалізацією встановлених пільг, оскільки це свідчитиме про грубе порушення принципу належного урядування.

Позиція відповідача

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача вказує, що постанова від 14.02.2025 серії 2КІ № стосується прав, свобод та інтересів ОСОБА_2 , оскільки є індивідуальним актом в розумінні п. 19 ч. 2 ст. 4 КАС України. ОСОБА_1 не мав права підписувати та подавати позовну заяву про оскарження постанови від 14.02.2025 серія 2КІ № , оскільки його права жодним чином не були порушені. Позовна заява та додатки до неї не містять згоди на притягнення до адміністративної відповідальності та документа про сплату штрафу, а тому права на оскарження постанови від 14.02.2025 серії 2КІ № ОСОБА_1 - не мав.

Відповідно до матеріалів фотофіксації оскаржуваної постанови, транспортний засіб SKODA FABIA д.н.з. НОМЕР_2 припаркований в зоні дії дорожнього знаку 5.43 з табличкою 7.14. Відповідач звертає увагу, що ОСОБА_1 не заперечує та не оспорює розміщення зазначеного транспортного засобу за вказаною в оспорюваній постанові адресою та в межах дії знаку 5.43 з табличкою 7.14.

Наявність у ОСОБА_1 передбачених законом пільг не заслуговує на увагу, оскільки відповідальною особою в розумінні ст. 14-2 КУпАП, права якої могло порушити винесення оскаржуваної постанови, є ОСОБА_2 . При цьому, жодних доказів, які б вказували на ОСОБА_1 як належного користувача транспортного засобу SKODA FABIA, д.н.з. НОМЕР_2 , до позовної заяви не долучено.

Також стороною відповідача подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 240 КАС з підстав аналогічних, викладених у відзиві на позовну заяву.

Щодо залишення позову без розгляду

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Оскільки позовна заява підписана особою, яка подала позов від свого імені - Юшком Дмитром Олеговичем, підстав для залишення позову без розгляду згідно з п. 2 ч. 1 ст. 240 КАС України немає. Перевірка того, чи порушує оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення права чи законні інтереси позивача здійснюється судом вже під час розгляду адміністративної справи по суті, тому у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду належить відмовити.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

14.02.2025 головним спеціалістом - інспектором з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Болсуновським С.В. винесено постану про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серія 2КІ № , якою застосовано адміністративне стягнення до ОСОБА_2 у виді штрафу в сумі 700,00 грн.

Вказаною постановою встановлено, що транспортний засіб Skoda Fabia, НОМЕР_4, 14.02.2025 о 10:29:55 годині, вул. Володимирська (від вул. Гетьмана Павла Скоропадського до вул. Саксаганського), залишено на майданчику для платного паркування автомобілів без оплати паркування, чим порушено вимоги знаку 5.43 з табличкою 7.14 ПДР, чим порушено ч.1 ст. 152-1 КУпАП.

Норми права та мотиви суду

Стаття 8 КУпАП визначає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 14-1 КУпАП встановлено, що до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

За наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період з`ясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Згідно з ч. 2 ст. 264 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Зі змісту регулювання, яке міститься у КАС України, також вбачається, що і право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується.

Виходячи зі змісту постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, враховуючи ст. 287 КУпАП та ст. 264 КАС України, саме ОСОБА_2 належить право на оскарження постанови.

У свою чергу, позивач - ОСОБА_1 оскаржує постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , яка є правовим актом індивідуальної дії. Такі правові акти породжують права й обов`язки тільки тих суб`єктів (чи визначеного цим актом певного кола суб`єктів), яким його адресовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Позов подано за зареєстрованим місцем проживання позивача, в порядку ч. 1 ст. 25 КАС України, водночас місцем проживання ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 , що не належить до територіальної юрисдикції Деснянського районного суд міста Києва, у зв`язку з чим суд не може допустити заміну первинного позивача належним позивачем.

Крім того, право на захист є самостійним суб`єктивним правом, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Таким чином, відсутність у будь-кого прав чи обов`язків у зв`язку із оскаржуваним рішенням не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із адміністративним позовом.

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявники вважають начебто певні положення норм законодавства впливають на їх правове становище.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 6 КАС України.

Аналіз вищезгаданих норм права дає підстави вважати, що судовому захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси, належні безпосередньо заявникам.

Така позиція щодо застосування положень статей 2, 6 КАС України висловлена у постановах Верховного Суду України 01.12.2015 у справі №800/134/15, від 15.12.2015 у справі №800/206/15.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 2, 5, 9, 72-76, 243, 245, 250, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні клопотання Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про залишення позову без розгляду відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про скасування постанови відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту складання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), , місце знаходження: м. Київ, вул. Дегтярівська, 31.

Повний текст рішення складено та підписано 23.05.2025.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК