Справа № 640/3763/22
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року м. Київ справа №640/3763/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши адміністративну справу в порядку письмового провадження за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Оріон-Експорт» до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування припису,

в с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Оріон-Експорт» з позовом до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві про визнання протиправним та скасування припису.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що перевірка була проведена з порушенням вимог чинного законодавства, що полягала у не з`ясуванні під час здійснення заходу державного нагляду (контролю) інших питань, зокрема, обставин щодо невиконання умов зняття, збереження і використання поверхневого шару грунту. Крім того, на переконання позивача, в документації на перевірку не вказаний строк здійснення такого заходу, що додатково вказує на порушення порядку проведення перевірки. Позивач також наголошує, що зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель (за виключенням земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) здійснюється її власником або користувачем самостійно і не є зміною її цільового призначення, відтак не потребує проходження процедур, обов`язкових при зміні цільового призначення. Отже, позивач стверджує, що дії відповідача з перевірки мають бути визнані протиправними, і як наслідок спірний припис підлягає скасуванню.

Відповідач надав суду відзив, в якому заперечує проти задоволення позову та зазначає про відсутність порушень порядку проведення перевірки, оскільки відповідачем була проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства не за суб`єктом перевірки, а за об`єктом перевірки - двох земельних ділянок, а наказ від 11.11.2021 № 233-ДК чітко містить відомості про строки проведення заходу державного контролю, а саме з 15.11.2021 по 26.11.2021. Крім того, відповідач зазначає, що спеціальним законом у спірних правовідносинах є Закон України Про державний контроль за використанням та охороною земель, про що правомірно зроблено посилання у наказі на перевірку, що додатково свідчить про відсутність процедурних порушень проведення перевірки. В свою чергу, висновки позивача про поширення норм Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на правовідносини щодо здійснення державного контролю за використанням та охороною земель є законодавчо необґрунтованими та такими, що суперечать судовій практиці. Відповідач також наголошує, що позивачем не надано жодних доказів щодо обґрунтування законності використання ним спірних земельних ділянок за визначеним у офіційних документах цільовим призначенням та видом використання, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.02.2022 вказану позовну заяву прийнято до провадження та відкрито провадження у справі.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом за належністю.

08.05.2023 вказані матеріали адміністративного позову отримані Київським окружним адміністративним судом та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 08.05.2023 справа розподілена судді Лисенко В.І.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 прийнято до провадження справу №640/3763/22 та визначено здійснювати розгляд справи спочатку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено наявність підстав для заміни відповідача в особі Головного управління Держгеокадастру у м. Києві (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 69, ) на його правонаступника в особі Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області (03115, вул. Серпова, 3/14, м. Київ, ) з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2022 № 1015 «Деякі питання територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» вирішено реорганізувати територіальний орган Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру - ГУ Держгеокадастру у м. Києві шляхом його приєднання до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області.

Відповідно до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ГУ Держгеокадастру у м. Києві перебуває у стані припинення. Натомість уже створено і функціонує ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області.

Таким чином, правонаступником відповідача в цій справі є ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області ().

Відповідно до ст. 52 КАС України в разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи встановлені обставини та викладені правові норми колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави, передбачені ст. 52 КАС України, для заміни відповідача на його правонаступника.

Встановивши правові позиції сторін по справі та їх обґрунтування, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані до матеріалів справи, судом встановлено наступне.

Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві затверджено план роботи Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у м. Києві на IV квартал 2021 року, на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у м. Києві від 18.10.2021 року № 55.

В п. 1.8.17 пояснювальної записки щодо включення об`єктів перевірки до плану роботи на IV квартал 2021 року, зазначено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :63:245:0145, :63:245:0146, які розташовані за адресою : м. Київ, Дарницький р-н, 4-ий мікрорайон житлового масиву Позняки та належить на праві користування (оренда) ТОВ Торговий дім Оріон-Експорт. Категорія земель : землі житлової та громадської забудови (вбачається невиконання умов зняття, збереження і використання поверхневого шару грунту).

24 грудня 2021 року ТОВ «Торговий Дім «Оріон-Експорт» отримано від Головного управління Держгеокадастру у м. Києві лист від 16.12.2021 за №233-ДК/0096/04/01/-21 тa акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об?єктом - земельної ділянки від 26.11.2021 №233-ДК/216/ АП/09/01/-21, з вимогою надання пояснення щодо правомірності використання земельних ділянок за кадастровими номерами :63:245:0145 та 800000000:63:245:0146.

Перевіркою встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером 800000000:63:245:0145 розташований багатоповерховий будинок «ЖК Традиція» (поверховість - 25 поверхів), прибудинкова територія впорядкована, огороджена парканом, заасфальтована та частково вимощена тротуарною бруківкою, також розміщено автостоянку для жителів будинку. Крім того на частині земельної ділянки з кадастровим номером :63:245:0145 орієнтовною площею 0,22 га розміщено 3-х поверхову будівлю (відповідно до вивіски на будівлі функціонує магазин «Пчілка маркет», в якому здійснюється комерційна діяльність пов?язана з отриманням прибутку). Крім того вхід/в?їзд на територію облаштовано контрольно-пропускним пунктом з шлагбаумом.

Також, на земельній ділянці з кадастровим номером 800000000:63:245:0146 розташовано три багатоповерхових будинки «ЖК Традиція», прибудинкова територія впорядкована, огороджена парканом, заасфальтована та частково вимощена тротуарною бруківкою, також розміщено автостоянку для жителів будинку. Крім того на частині земельної ділянки з кадастровим номером :63:245:0146 орієнтовною площею 0,070 га розміщено одноповерхову будівлю (відповідно до вивіски на будівлі функціонує магазин Квіти в якому здійснюється комерційна діяльність пов?язана з отриманням прибутку).

Відповідно до викладеного, Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві було зроблено висновок, що земельні ділянки з кадастровими номерами :63:245:0145 орієнтовною площею 0,22 га та :63:245:0146 орієнтовною площею 0,070 га, використовується не за цільовим призначенням, чим порушено вимоги пункту а) частини першої статті 96 Земельного кодексу України, за що відповідно до пункту г) частини першої статті 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

Директором ТОВ «Торговий Дім «Оріон-Експорт» ОСОБА_1 надано пояснення від 28.12.21 ПЗН/28.12.21-07 та повторно від 11.01.22 МПЗН/11.01.22-01 щодо правомірності використання земельних ділянок за кадастровими номерами :63:245:0145 та 800000000:63:245:0146.

На підставі акту перевірки від 26.11.2021 № 233-ДК/216/ АП/09/01/-21, державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у м. Києві - головним спеціалістом відділу державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування управлінням контролю з використанням та охороною земель Мацапулою С.В. було складено припис від 18.01.2022 № 233-ДК/0001Пр/ 03/01/-22 про вжиття визначених законодавством України у сфері реагування земельних відносин заходів щодо використання земельної ділянки з кадастровим номером :63:245:0145 за цільовим призначенням відповідно до пункту а) частини першої статті 96 Земельного кодексу України.

Приймаючи такий висновок, відповідач вказував, що земельна ділянка з кадастровим номером :63:245:0145 належить до :

Категорії земель - землі житлової та громадської забудови.

Вид використання - для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу з торговим центром і вбудованими приміщеннями офісного та соціально-побутового призначення, з підземним паркінгом.

Цільове призначення вищезазначених земельних ділянок - 02.07 Для іншої житлової забудови для будівництва експлуатації та обслуговування житлового комплексу з торговим центром і вбудованими приміщеннями офісного та соціально-побутового призначення, з підземним паркінгом.

Позивач не погоджуючись із діями відповідача щодо проведення перевірки та із правомірністю спірного припису, складеного за її результатом, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 187 Земельного кодексу України передбачено, що контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Згідно статті 188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначає Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», який спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є, зокрема, забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

У відповідності до частин першої, другої статті 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2016 року № 482 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності є завданнями Держгеокадастру.

Приписи підпунктів 25-1 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, визначають, що Держгекадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать, у тому числі, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю та виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Згідно статті 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом: - проведенням перевірок; - розгляду звернень юридичних і фізичних осіб; - участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об`єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель; - розгляду документації із землеустрою, пов`язаної з використанням та охороною земель; - проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення.

Законом України від 28 квітня 2021 року № 1423-IX статтю 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» доповнено частиною п`ятою, згідно із якою порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель встановлюється цим Законом, Земельним кодексом України, законами України «Про охорону земель», «;Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Статтею 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення; викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України; передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення; проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний за

На підставі наведеного суд доходить висновку, що Головне управління Держгеокадастру у м. Києві було наділено повноваженнями щодо здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. При цьому, контроль за використанням та охороною земель є прямим обов`язком інспекторів.

Пунктом 1 та пп. 26 п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, затвердженим наказом Держгеокадастру від 23.12.2021 № 603 визначено, що Головне управління є територіальним органом Держгеокадастру та йому підпорядковане та відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності: у частині додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель за, зокрема, виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Відповідно до структури Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, затвердженої Головою Держгеокадастру Р. Лещенко 01.10.2020 та погодженої Міністром розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 28.09.2020 (яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) управління з контролю за використанням та охороною земель є структурним підрозділом Головного управління Держгеокадастру у м. Києві.

При цьому, у відповідності до положень статті 4 Закону України від 19.06.2003 №963-IV об`єктом контролю є всі землі на території України.

Відповідно до вимог статті 9 Закону України від 19.06.2003 №963-IV, державний контроль за використанням та охороною земель здійснюються, зокрема, шляхом:

- проведення перевірок;

- розгляду звернень юридичних і фізичних осіб;

- розгляду документації із землеустрою, пов`язаної з використанням та охороною земель;

- проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення.

З аналізу наведених вище правових норм можна зробити висновок про те, що посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів (в тому числі Головного управління Держгеокадастру у м. Києві), які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, мають право, зокрема, здійснювати перевірку об`єктів - земельних ділянок, що перебувають у користуванні юридичних і фізичних осіб, складати акти, за результатами таких перевірок та виносити постанови про накладення адміністративного стягнення, а також виконувати інші обов`язки визначені Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Верховний Суд проаналізувавши зазначені вище норми законодавства у своїх постановах від 10.11.2020 по справі №818/1000/17, від 20.02.2020 по справі №1940/1655/18 дійшов до аналогійного висновку та зазначив: «колегія суддів робить висновок, що державний контроль за охороною та використанням земель може здійснюватися посадовими особами Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, у тому числі, шляхом проведення перевірок».

Як вже зазначалося вище, правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, зокрема, шляхом проведення перевірок земельних ділянок як об`єкта перевірки визначено Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», а порядок оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення Інструкцією з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення (діє з 10.03.2017 та є чинною).

Тобто, чинним законодавством України чітко визначено нормативно правові акти, якими повинні керуватися державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель під час здійснення державного контролю за використанням та охороною земель.

Водночас, Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон України від 05.04.2007 №877-V) регулює виключно правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, а також повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Перелік відносин, на які поширюється дія Закону України від 05.04.2007 №877-V визначено у статті 2 вказаного Закону, до якого не входять відносини, що виникають під час здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, оскільки в даному випадку спеціальним Законом у спірних правовідносинах є Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Верховний суд проаналізувавши зазначені вище норми законодавства у своїх постановах від 11.11.2020 по справі №160/27/19, від 17.09.2019 по справі №806/1723/18, від 31.03.2021 по справі №810/4361/18, зазначив: «у ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено чіткий перелік відносин, на які поширюється його дія. Особливості та обмеження перевірок визначені у вказаному Законі не відносяться до перевірок земель Держгеокадастром та його територіальними органами, оскільки такі обмеження стосуються лише при застосуванні Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та зауважив, що у випадку перевірки земельних ділянок посилання на норми Закону України від 05.04.2007 №877-V є безпідставними, оскільки спеціальним Законом у спірних правовідносинах є Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

До такої ж думки Верховний Суд дійшов також у постановах від 27.02.2020 по справі №818/1512/17, від 22.10.2020 по справі №826/16214/17, від 22.10.2020 по справі №826/14317/18, від 31.03.2021 по справі №810/4361/18, від 13.03.2019 по справі №826/11708/17.

Проаналізувавши чинне законодавство у сфері охорони та використання земель суб`єктами господарювання, суд встановив наступне.

Законом України від 28 квітня 2021 року №1423-IX статтю 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» доповнено частиною п`ятою, згідно із якою порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель встановлюється цим Законом, Земельним кодексом України, законами України «Про охорону земель», «;Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

При цьому, суд відзначає, що Закон України від 28 квітня 2021 року №1423-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» набрав чинності 27.05.2021 (офіційне оприлюднення в офіційному виданні «Голос України» від 26.05.2021 № 96).

Судом встановлено, що у наказі Головного управління Держгеокадастру у м. Києві від 11.11.2021 № 233-ДК «Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» щодо земельних ділянок, які розташовані за адресою: м. Київ, Дарницький район, 4-ий мікрорайон житлового масиву Позняки (кадастрові номери :63:245:0145 та 0:63:245:0146)» чітко зазначено на підставі яких нормативно-правових актів здійснювалась вказана перевірка, а саме: у порядку визначеному Земельним кодексом, Законами України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та «Про охорону земель» та Плану роботи управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у м. Києві на IV квартал 2021 року, а не у порядку визначеному Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Таким чином, в межах спірних правовідносин була проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства не за суб?єктом перевірки, а за об?єктом перевірки - а саме: земельних ділянок з кадастровими номерами :63:245:0145, :63:245:0146, а у абзаці 2 п. 2 наказу Головного управління Держгеокадастру у м. Києві від 11.11.2021 № 233-ДК чітко зазначено, що захід державного контролю щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :63:245:0145, :63:245:0146 повинен здійснюватись з 15.11.2021 по 26.11.2021.

Отже, висновки позивача про те, що Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві порушено норми чинного законодавства щодо порядку проведення перевірок (не вказано об?єкт перевірки та строк проведення перевірки) та про те, що до спірних правовідносин застосовуються вимоги Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не знайшли свого підтвердження.

Окрім того, суд вказує, що висновки Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладені у постановах від 27.01.2015 по справі №21-425 14, від 05.02.2019 по справі №821/1157/16, від 05.02.2019 по справі №2a-10138/12/2670, від 04.02.2019 по справі №807/242/14 на які у позовній заяві посилається позивач не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки стосуються спорів, які виникають з податкових правовідносин, а не правовідносин з приводу державного контролю за використанням та охороною земель, що є спірними у цій справі.

Суд також відхиляє доводи позивача як на підставу протиправності проведеної перевірки та нікчемності її результатів на те, що відповідачем не дотримано порядку її проведення, визначеного Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», оскільки як було зазначено вище Закон України від 28 квітня 2021 року №1423-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» набрав чинності 27.05.2021, яким статтю 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» доповнено частиною п`ятою, згідно із якою порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель встановлюється цим Законом, Земельним кодексом України, законами України «Про охорону земель», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Отже, Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві під час прийняття наказу від 11.11.2021 № 233-ДК «Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» щодо земельних ділянок, які розташовані за адресою: м. Київ, Дарницький район, 4-ий мікрорайон житлового масиву Позняки (кадастрові номери :63:245:0145 та 0:63:245:0146)» вчинялися дії у межах наданих чинним законодавством повноважень.

Що стосується зафіксованих перевіркою порушень, а саме: використання земельної ділянки не за цільовим призначенням суд зазначає наступне.

Як вбачається з акту перевірки, відповідно до даних Державного земельного кадастру, земельні ділянки з кадастровими номерами :63:245:0145, :63:245:0146 належить на праві комунальної власності Територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради та перебувають в користуванні (оренда) у ТОВ «Торговий дім «Оріон-Експорт» (). Дата державної реєстрації речового права - 01.03.2017. Категорія земель - землі житлової та громадської забудови. Вид використання - для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу з торговим центром і вбудованими приміщеннями офісного та соціально-побутового призначення, з підземним паркінгом. Цільове призначення - 02.07 для іншої житлової забудови. Площа земельних ділянок - 0.9842 га та 2,6960 га.

Відповідно до даних офіційного веб-сайту публічного геопорталу Міської інформаційно-аналітичної системи забезпечення містобудівної діяльності (МАС ЗМД) «Містобудівний кадастр Києва» земельні ділянки, що знаходяться за адресою: м. Київ, Дарницький район, 4-ий мікрорайон житлового масиву Позняки (кадастрові номери земельних ділянок :63:245:0145, :63:245:0146), за функціональним зонуванням генерального плану відносяться до території житлової забудови багатоповерхової (на розрахунковий період). На територію де розташовані земельні ділянки з кадастровими номерами :63:245:0145, :63:245:0146 розроблено детальний план території в районі вулиць Тепловозної, Здолбунівської, Драгоманова, який затверджено рішенням Київської міської ради від 25.12.12 №718/9002.

Посадовими особами відповідача за результатами виїзду на місцевість встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :63:245:0145 розташований багатоповерховий будинок «ЖК Традиція» (поверховість - 25 поверхів), прибудинкова територія впорядкована, огороджена парканом, заасфальтована та частково вимощена тротуарною бруківкою, також розміщено автостоянку для жителів будинків. Крім того на частині земельної ділянки з кадастровим номером :63:245:0145 орієнтовною площею 0,22 га розміщено 3-х поверхову будівлю (відповідно до вивіски на будівлі функціонує магазин «Пчілка маркет» в якому здійснюється комерційна (підприємницька) діяльність пов?язана з отриманням прибутку). Крім того вхід в 'їзд на територію облаштовано контрольно-пропускним пунктом зі шлагбаумом. Уповноважені особи, які б могли надати документи та пояснення стосовно використання зазначеної земельної ділянки були відсутні.

Пунктом «а» ч. 1 статті 96 Земельного кодексу України передбачено, що користувачі земельних ділянок зобов?язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням.

Згідно статті 211 ЗК України за невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням, громадяни тa юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

Тобто, положеннями Земельного кодексу України чітко встановлено, що відповідальність за використання земельних ділянок не за цільовим призначенням несуть в тому числі і землекористувачі (орендарі) таких земельних ділянок.

Відтак, суд вказує, що, враховуючи вищевикладені обставини, Головне управління Держгеокадастру у м. Києві дійшло обґрунтованого висновку, що частина земельної ділянки з кадастровим номером :63:245:0145 орієнтовною площею 0,22 га, використовується не за цільовим призначенням, чим порушено вимоги п. а) ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, за що відповідно до п. ґ) ч. 1 статті 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

Стосовно посилань позивача на наявність дозволу на виконання будівельних робіт від 11.01.2021 та Детальний план території на підтвердження обґрунтованості позовних вимог суд не приймає їх до уваги з огляду на наступне.

Перелік окремих категорій земель за їх цільовим призначенням, які у відповідності до вимог ч. 2 статті 18 Земельного кодексу України, мають особливий правовий режим, вказано у статті 19 зК України, у зв?язку з чим, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії, зокрема: «землі житлової та громадської забудови».

Згідно статті 1 Закону України «Про землеустрій» (у редакції чинній на момент укладення Позивачем договору про поновлення оренди земельної ділянки) цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою в установленому законодавством порядку.

Окремі види цільового призначення земель, в тому числі і земель житлової та громадської забудови, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об?єктів в межах відповідної категорії визначені у розділі II Класифікації видів цільового призначення земель, яка затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548 (зареєстровано в Міню`сті 01.11.2010 за № 1011/18306) у секції «В», що включає в себе два окремі підрозділи, які за видами цільового призначення та режимами забудови поділяються на:

- «землі житлової забудови» із видами цільового призначення за кодами КВЦПЗ від 02.01 до 02.10, які допускають розміщення на них житлової забудови та гаражне будівництво.

- «землі громадської забудови» із видами цільового призначення за кодами КВЦПЗ від 03.01 до 03.17, які допускають розміщення на них громадських будівель та споруд (в тому числі і окремих будівель торгівлі) та інших об?єктів загального користування.

Тобто, «землі житлової забудови» із кодами класифікації видів цільового призначення земель (далі - КВЦПЗ) від 02.01 до 02.10 та «землі громадської забудови» із кодами КВЦПЗ від 03.01 до 03.17 характеризуються різними правовими режимами та типами забудови, що і зумовлює їх віднесення до різних видів цільового призначення, які фіксуються у рішенні органу місцевого самоврядування та правовстановлюючих документах (в тому числі і договорах оренди земельних ділянок).

Нормами статті 20 ЗК України (у редакції чинній на момент отримання позивачем дозволу на будівництво магазину «Пчілка маркет» як окремого об?єкту нерухомого, який розміщено окремо від будівлі житлового комплексу) було передбачено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється, зокрема, на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок комунальної власності провадиться, зокрема, органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Таким чином, чинне законодавство фактично визначило чіткий перелік видів цільового призначення земель в межах відповідної категорії, вказаних у Класифікації видів цільового призначення земель (в тому числі і типи об?єктів нерухомого майна, які дозволено розміщувати на земельній ділянці) та режими використання земельної ділянки з тим чи іншим видом цільового призначення, а не видів використання земельних ділянок, як хибно вказує позивач.

Цільове призначення конкретної земельної ділянки фіксується у рішенні уповноваженого органу про передачу її у власність або надання у користування та в документі, що посвідчує право на земельну ділянку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.08.2019 року по справі № 826/10736/17.».

Зокрема, Верховний Суд у своїй постанові від 14.08.2019 по справі № 826/13259/18 вказав, що оскільки зміна цільового призначення земельної ділянки передбачає законодавчо-визначену процедуру і прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування, яке є підставою для зміни юридичного статусу земельної ділянки і застосування нового коефіцієнта ї функціонального використання, надання органом місцевого самоврядування дозволу на реконструкцію майнового комплексу під багатофункціональний (адміністративний, громадсько-житловий комплекс) не змінює цільового призначення використання земельної ділянки, лише внаслідок фактичного й використання позивачем.

Суд враховує твердження відповідача про те, що на момент здійснення перевірки земельної ділянки з кадастровим номером :63:245:0145, площею 0,9842 га у відомостях Державного земельного кадастру містилась інформація про те, що дана земельна ділянка, користувачем якої є позивач, за цільовим призначенням віднесена до земель для іншої житлової забудови із кодом 02.07 «іншої житлової забудови», а за видом використання - до земель для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу з торговим центром і вбудованими приміщеннями офісного та соціально-побутового призначення, з підземним паркінгом, а не до земель «громадської забудови», які позначаються кодами КВЦПЗ від 03.01 до 03.17 та які дозволяють розміщення та функціонування на них окремих об?єктів нерухомого майна громадської забудови та інших об?єктів загального користування (в тому числі і підприємств торгівлі).

Враховуючи викладене, суд вказує, що позивач помилково ототожнює поняття «код виду використання земельної ділянки за цільовим призначенням» та «вид використання земельної ділянки в межах категорії», посилаючись на дозвіл на виконання будівельних робіт від 11.01.2021 та Детальний план території, які за своєю правовою природою не є рішенням органу місцевого самоврядування про зміну цільового призначення земельної ділянки, визначеного на підставі документації із землеустрою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що висновки акту перевірки позивачем не спростовано, а відтак припис, прийнятий на підставі такого акту перевірки є правомірним та не підлягає скасуванню.

З огляду на вищенаведене, на думку суду, у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах вимог ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано.

Доказів, які б доводили обґрунтованість заявленого позову, суду не надано.

За визначенням ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Достатніми, у розумінні ч. 1 ст. 76 КАС України, є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За змістом ч. 2 вищезазначеної правової норми процесуального закону, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Разом з тим частина перша статті 77 КАС України покладає на кожну сторону обов`язок довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи висновки суду за наслідками вирішення справи, положення ст. ст. 139, 143 КАС України, у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 2, 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.