Справа № 160/26417/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2025 року м. Дніпросправа № 160/26417/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 р. (суддя Прудник С.В) в адміністративній справі №160/26417/24 за позовом Приватного підприємства «ТЕХНО-ЛЮКС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «ТЕХНО-ЛЮКС» звернулося до суду із адміністративним позовом, в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №11778142/31292231, №11778146/31292231, № 11778151/31292231 ,№ 11778143/31292231, № 11778140/31292231, № 11778144/31292231 , № 11778150/31292231, № 11778145/31292231, № 11778148/31292231, № 11778149/31292231, № 11778141/31292231, № 11778147/31292231 від 17 вересня 2024 р., № 11768215/31292231 від 13 вересня 2024 р.

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 1 від 16 грудня 2023 р., № 2 від 24 грудня 2023 р., № 3 від 24 грудня 2023 р., № 1 від 09 січня 2024 р., № 1 від 18 березня 2024 р., № 2 від 18 березня 2024 р., № 3 від 30 березня 2024 р., № 4 від 30 березня 2024 р., № 1 від 18 квітня 2024 р., № 2 від 18 квітня 2024 р., № 3 від 18 квітня 2024 р., № 1 від 17 травня 2024 р. , № 2 від 17 травня 2024 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за умови наявності у позивача передбачених чинним законодавством документів та того, що такі документи надавалися контролюючому органу, останній не мав правових підстав рішеннями відмовляти у реєстрації податкових накладних, не обгрунтувавши належним чином неможливості прийняття вказаних документів.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024р. у справі №160/25788/24 виділено в самостійне провадження, зокрема, позовні вимоги ПП «ТЕХНО-ЛЮКС» відносно рішення №11778148/31292231 від 17 вересня 2024 р.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024р. прийнято до свого провадження позовну заяву ПП «ТЕХНО-ЛЮКС» в частині рішення №11778148/31292231 від 17 вересня 2024 р. та відкрито провадження в адміністративній справі №160/26417/24, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 р. позовну заяву ПП «ТЕХНО-ЛЮКС» задоволено.

У поданій апеляційній скарзі Головне управління ДПС у Дніпропетровській області посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовної заяви ПП «ТЕХНО-ЛЮКС» відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що обов`язок підтвердити реальність операції, за якими було складено податкові накладні, виникає у платника податку з моменту зупинення такої податкової накладної. Комісією ГУ ДПС у Дніпропетровській області у межах свої повноважень та у спосіб, що передбачений Законом надано оцінку тим документам, які було подано платником податку, але у реєстрації податкової накладної відмовлено у зв`язку із недоведеністю реальності господарської операції.

Також звернуто увагу про не врахування судом першої інстанції висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2018 р. у справі №361/7567/15-а, від 07 березня 2018 р. у справі №569/15527/16-а, від 20 березня 2018 р. у справа №461/2579/17, від 20 березня 2018 р. у справі №820/4554/17, від 03 квітня 2018 р. у справі №569/16681/16-а та від 12 квітня 2018 р. справа №826/8803/15, суть яких зводиться до того, що адміністративний суд, не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень.

В поданому представником ПП «ТЕХНО-ЛЮКС» письмовому відзиві на апеляційну скаргу вказано про необхідність залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Відзив обгрунтовано доводами, які аналогічні тим, що вказані в позовній заяві.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що за результатами господарської діяльності ПП «ТЕХНО-ЛЮКС» було складено, зокрема, податкову накладну №2 від 18 квітня 2024 р. у реєстрації якої відмовлено Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області рішенням №11778148/31292231 від 17 вересня 2024 р. у зв`язку із наданням копій документів, складених із порушенням вимог законодавства.

В прийнятому рішенні суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність вказаного рішення та наявність підстав для його скасування, оскільки воно не містить пропозиції про надання певних документів, а також ним не доведено, що надані позивачем документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності вказаної в них інформації.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами пункту 201.7 статті 201 цього ж Кодексу податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Положенням пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29 грудня 2010 р., податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг").

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. №1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пунктами 6, 7, 10, 11 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/ розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Так, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних встановлено Порядком прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 р. № 520 (далі -Порядок № 520).

Пунктом 2 вказаного порядку встановлено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію

яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 4).

Верховний Суд у постановах від 16 квітня 2019 р. у справі №826/10649/17, від 28 жовтня 2019 р. у справі №640/983/19 вказав, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Верховний Суд у постанові від 05 січня 2021 р. у справі № 640/11321/20 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком №1165 форма рішення, не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 критеріїв ризиковості платника податку, це не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд у постанові від 01 лютого 2023 р. у справі № 2240/2900/18 вказав, що дотримання податковим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації податкової накладної, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення. І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень суб`єктивізує акт державного органу і не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Спірне рішення №11778148/31292231 від 17 вересня 2024 р., яким ПП «ТЕХНО-ЛЮКС» відмовлено в реєстрації податкової накладної № 2 від 18 квітня 2024 р. містять відмітку про надання копій первинних документів, складених із порушенням вимог законодавства.

Водночас, у рішенні не наведено обгрунтування того, що надані позивачем документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності зазначеної у них інформації.

Верховним Судом у постанові від 25 листопада 2022 р. у справі №320/3484/21 вказано, що зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані податкові накладні датою її фактичного направлення/надходження, є дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та є належним способом захисту порушеного права.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 р. в адміністративній справі №160/26417/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 21 травня 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.П. Баранник

суддя О.О. Круговий