Справа № 420/8412/25
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8412/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Стефанова С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику осіб) адміністративну справу за позовом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до Громадської організації «Кримське естонське товариство», третя особа: Служба безпеки України про заборону громадського об`єднання,-

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 25 березня 2025 року надійшов адміністративний позов Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до Громадської організації «Кримське естонське товариство», третя особа: Служба безпеки України, в якому позивач просить:

- заборонити (примусово розпустити) Громадську організацію «КРИМСЬКЕ ЕСТОНСЬКЕ ТОВАРИСТВО» (Ідентифікаційний код юридичної особи -39037918, місцезнаходження: Україна, 95026, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Желєзнодорожна, 6);

- спрямувати майно, кошти та інші активи 95026, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Желєзнодорожна, 6 (Ідентифікаційний код юридичної особи - 39037918, місцезнаходження: Україна, 95026, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Желєзнодорожна, 6) до державного бюджету.

Позиція позивача обґрунтована наступним

Позивач зазначає, що листом від 14.02.2025 вих. № 5/3/2-2388 Служба безпеки України повідомило Міністерство юстиції України про наявність в діяльності Громадської організації «КРИМСЬКЕ ЕСТОНСЬКЕ ТОВАРИСТВО» ознак дій, спрямованих на створення загрози національному суверенітету, територіальній цілісності та національній безпеці України, оскільки діяльність вказаної організації з 2014 року носить антиукраїнський характер. Інформація Служби безпеки України була спрямована до Міністерства юстиції України вх. №29217-8-25 від 20.02.2025 р. для вжиття відповідних заходів з ініціювання процедури заборони діяльності вказаного об`єднання шляхом його примусового розпуску (ліквідації). Так, згідно наданої інформації та документів, керівник Громадської організації «КРИМСЬКЕ ЕСТОНСЬКЕ ТОВАРИСТВО» ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та зареєстрована: АДРЕСА_1 ), після окупації півострова отримала російське громадянство (паспорт рф НОМЕР_1 від 10.04.2014, ІН РФ 79) та очолила зареєстровану згідно російського законодавства юридичну особу з аналогічною українському товариству назвою «Общественная организация «Региональная национально-культурная автономия эстонцев республики Крым» (далі - 00 «РНКАЭРК», ПН рф , ОГРН 736, м. Сімферополь, вул. Железнодорожна, 6, кв. 39; телефон: +7 , пошта:). Встановлено, що ОСОБА_2 та ряд членів естонської громади Криму брали активну участь в підтримці та утвердженні російської влади на півострові. Зокрема, спільно з окупаційними органами влади брали участь в спільних нарадах, конференціях, заходах, публічно підтримували окупацію півострова та військову агресію рф проти України. Таким чином, дії ОСОБА_3 та контрольованого нею громадського об`єднання, a також членів містять порушення встановлених законодавством обмежень щодо діяльності громадських організацій, а саме вчинення дій, спрямованих на ліквідацію незалежності України. зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, пропаганду війни, проведення активної антиукраїнської діяльності, співпрацю з окупаційними органами влади. Наявні дані свідчать, що спецслужбами та збройними силами російської федерації активно використовуються вітчизняні громадські об`єднання проросійської спрямованості для підтримки держави- агресора, її окупаційних адміністрацій й збройних формувань та уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України. Окремі ознаки вищезазначеного спостерігаються в діяльності громадської організації «Кримське естонське товариство» (, АРК, м. Сімферополь). Враховуючи викладене, можно зробити висновок, щодо протиправної діяльності ГО «КРИМСЬКЕ ЕСТОНСЬКЕ ТОВАРИСТВО». Більш детальна інформація щодо протиправної діяльності Громадської організації «КРИМСЬКЕ ЕСТОНСЬКЕ ТОВАРИСТВО» наявна в листі СБУ від 14.02.2025 вих. № 5/3/2- 2388, акті-огляду інтернет-ресурсів від 13.02.2025, наданими Службою безпеки України з листом від 14.02.2025 № 5/3/2-2388, копії яких додаються до позовної заяви.

Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справа вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

Відповідач не скористався наданим йому правом на подання до суду відзиву.

Станом на 22 травня 2025 року, інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та відзив, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Громадська організація «КРИМСЬКЕ ЕСТОНСЬКЕ ТОВАРИСТВО» (далі - Відповідач, ГО «Кримське естонське товариство») відповідно до Закону України від 15.05.2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» (далі - Закон №755-IV) зареєстрована 25.12.2013 року як юридична особа.

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань наявні наступні відомості: повна назва юридичної особи відповідача: ГРОМАДСЬКА ОРГАНІЗАЦІЯ «КРИМСЬКЕ ЕСТОНСЬКЕ ТОВАРИСТВО»; Ідентифікаційний код юридичної особи - 39037918, місцезнаходження: Україна, 95026, Автономна Республіка Крим; м. Сімферополь, вул. Железнодорожна, 6. Кв. 39, керівник - СКРИПЧЕНКО ОЛЬГА ЛЕОНГАРДІВНА.

Згідно відомостей, наданих Управлінням державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) реєстрація даної громадської організації здійснювалась відповідними органами Реєстраційна служба Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим.

Листом від 14.02.2025 року за вих. № 5/3/2-2388 Служба безпеки України повідомила Міністерство юстиції України про наявність в діяльності Громадської організації «КРИМСЬКЕ ЕСТОНСЬКЕ ТОВАРИСТВО» ознак дій, спрямованих на створення загрози національному суверенітету, територіальній цілісності та національній безпеці України, оскільки діяльність вказаної організації з 2014 року носить антиукраїнський характер.

Інформація Служби безпеки України була спрямована до Міністерства юстиції України за вх. №29217-8-25 від 20.02.2025 р. для вжиття відповідних заходів з ініціювання процедури заборони діяльності вказаного об`єднання шляхом його примусового розпуску (ліквідації).

Зважаючи на встановлені відомості про діяльність Громадської організації «КРИМСЬКЕ ЕСТОНСЬКЕ ТОВАРИСТВО», що суперечить чинному законодавству України, зокрема, статтям 36, 37 Конституції України, ст. 4 Закону України «Про громадські об`єднання», та ураховуючи лист Служби безпеки України від 14.02.2025 року за вих. № 5/3/2-2388, позивач у встановлений законом порядок звернувся до суду з позовом про заборону та примусовий розпуск (ліквідацію) громадської організації.

Релевантні джерела права та висновки суду

Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств.

Здійснення цих свобод, оскільки вони пов`язані з обов`язками і відповідальністю, можуть підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Положеннями ст. 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на свободу мирних зібрань і свободу об`єднання з іншими особами, включаючи право створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів.

Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 36 Конституції України громадяни України мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Статтею 37 Конституції України передбачено, що утворення і діяльність політичних партій та громадських організацій, програмні цілі або дії яких спрямовані на ліквідацію незалежності України, зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, незаконне захоплення державної влади, пропаганду війни, насильства, на розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, посягання на права і свободи людини, здоров`я населення, забороняються. Політичні партії та громадські організації не можуть мати воєнізованих формувань. Не допускається створення і діяльність організаційних структур політичних партій в органах виконавчої та судової влади і виконавчих органах місцевого самоврядування, військових формуваннях, а також на державних підприємствах, у навчальних закладах та інших державних установах і організаціях. Заборона діяльності об`єднань громадян здійснюється лише в судовому порядку.

Приписами п. 1 ч. 2 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228 визначено, що Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Міністерство юстиції України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, зокрема, що реалізує державну правову політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи.

Так, згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» суб`єктом державної реєстрації є територіальні органи Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі - у разі державної реєстрації первинних, місцевих, обласних, регіональних та республіканських професійних спілок, їх організацій та об`єднань, структурних утворень політичних партій, регіональних (місцевих) творчих спілок, територіальних осередків всеукраїнських творчих спілок, місцевих, обласних, республіканських Автономної Республіки Крим, Київської та Севастопольської міських організацій роботодавців та їх об`єднань, постійно діючих третейських судів, громадських об`єднань, їх відокремлених підрозділів, громадських об`єднань, що не мають статусу юридичної особи, підтвердження всеукраїнського статусу громадського об`єднання.

До завдань Служби безпеки України також входить попередження, виявлення, припинення та розкриття кримінальних правопорушень проти миру і безпеки людства, тероризму та інших протиправних дій, які безпосередньо створюють загрозу життєво важливим інтересам України.

Статтею 24 Закону України Про Службу безпеки України визначені обов`язки Служби безпеки України.

Відповідно до ст.2 Закону України Про Службу безпеки України, на Службу безпеки України покладається у межах визначеної законодавством компетенції захист державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності, науково-технічного і оборонного потенціалу України, законних інтересів держави та прав громадян від розвідувально-підривної діяльності іноземних спеціальних служб, посягань з боку окремих організацій, груп та осіб, а також забезпечення охорони державної таємниці.

Так, Служба безпеки України відповідно до своїх основних завдань зобов`язана, окрім іншого, здійснювати контррозвідувальні заходи з метою попередження, виявлення, припинення і розкриття будь-яких форм розвідувально-підривної діяльності проти України; забезпечувати захист державного суверенітету, конституційного ладу і територіальної цілісності України від протиправних посягань з боку окремих осіб та їх об`єднань; здійснювати відповідно до законодавства профілактику правопорушень у сфері державної безпеки.

Законом України «Про громадські об`єднання» визначено правові та організаційні засади реалізації права на свободу об`єднання, гарантованого Конституцією України та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, порядок утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об`єднань.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 4 Закону України «Про громадські об`єднання» утворення і діяльність громадських об`єднань, мета (цілі) або дії яких спрямовані на ліквідацію незалежності України, зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, незаконне захоплення державної влади, пропаганду війни, насильства, розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, посягання на права і свободи людини, здоров`я населення, пропаганду комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та їхньої символіки, забороняються. Громадські об`єднання не можуть мати воєнізованих формувань. Інші обмеження права на свободу об`єднання, у тому числі на утворення і діяльність громадських об`єднань, можуть бути встановлені виключно законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Як встановлено судом вище, до Міністерства юстиції України надійшов лист Служби безпеки України від 14.02.2025 року № 5/3/2-2388 щодо протиправної діяльності Громадської організації «КРИМСЬКЕ ЕСТОНСЬКЕ ТОВАРИСТВО» та проханням ініціювати процедуру заборони діяльності шляхом її примусового розпуску (ліквідації).

Так, згідно наданої інформації та документів, керівник Громадської організації «КРИМСЬКЕ ЕСТОНСЬКЕ ТОВАРИСТВО» ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та зареєстрована: АДРЕСА_1 ), після окупації півострова отримала російське громадянство (паспорт рф НОМЕР_1 від 10.04.2014, ІН РФ 79) та очолила зареєстровану згідно російського законодавства юридичну особу з аналогічною українському товариству назвою «Общественная организация «Региональная национально-культурная автономия эстонцев республики Крым» (далі - 00 «РНКАЭРК», ПН рф , ОГРН 736, м. Сімферополь, вул. Железнодорожна, 6, кв. 39; телефон: +7 , пошта:).

Встановлено, що ОСОБА_2 та ряд членів естонської громади Криму брали активну участь в підтримці та утвердженні російської влади на півострові. Зокрема, спільно з окупаційними органами влади брали участь в спільних нарадах, конференціях, заходах, публічно підтримували окупацію півострова та військову агресію рф проти України.

Таким чином, дії ОСОБА_3 та контрольованого нею громадського об`єднання, a також членів містять порушення встановлених законодавством обмежень щодо діяльності громадських організацій, а саме вчинення дій, спрямованих на ліквідацію незалежності України, зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, пропаганду війни, проведення активної антиукраїнської діяльності, співпрацю з окупаційними органами влади.

Наявні дані свідчать, що спецслужбами та збройними силами російської федерації активно використовуються вітчизняні громадські об`єднання проросійської спрямованості для підтримки держави- агресора, її окупаційних адміністрацій й збройних формувань та уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України.

Окремі ознаки вищезазначеного спостерігаються в діяльності громадської організації «Кримське естонське товариство» (, АРК, м. Сімферополь).

Надані разом з листом СБУ матеріали з інтернет ресурсів підтверджують наявні ознаки протиправної діяльності ГО «КРИМСЬКЕ ЕСТОНСЬКЕ ТОВАРИСТВО».

Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Суд акцентує увагу на тому, що при вирішенні спірних відносин береться до уваги дія військового стану в Україні та пряма військова агресія з боку рф.

Тому в час збройної агресії російської федерації проти України, дії Громадської організації «КРИМСЬКЕ ЕСТОНСЬКЕ ТОВАРИСТВО» розцінюються як такі, що спрямовані на порушення суверенітету та територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, носять виключно деструктивний характер, підсилюють інформаційний простір, спрямований проти інтересів України, створюють підґрунтя для вчинення дій щодо порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки.

На переконання суду, заборона діяльності вказаного громадської організації є об`єктивно необхідною з метою захисту демократичного суспільства та прав і свобод громадян. Вказане обмеження наявних свобод, спрямоване на забезпечення стабільності держави в цілому, тому, на думку суду, застосований крайній захід впливу щодо відповідача є виправданим.

Статтею 25 Закону України «Про громадські об`єднання» визначені способи припинення діяльності громадського об`єднання. Припинення діяльності громадського об`єднання здійснюється: 1) за рішенням громадського об`єднання, прийнятим вищим органом управління громадського об`єднання, у визначеному статутом порядку, шляхом саморозпуску або реорганізації; 2) за рішенням суду про заборону (примусовий розпуск) громадського об`єднання.

Припинення діяльності громадського об`єднання відбувається в порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Якщо вартості майна громадського об`єднання зі статусом юридичної особи, яке безпосередньо здійснює підприємницьку діяльність і щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов`язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такого громадського об`єднання відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до статті 28 Закону України Про громадські об`єднання, громадське об`єднання може бути заборонено судом за позовом уповноваженого органу з питань реєстрації у разі виявлення ознак порушення громадським об`єднанням вимог статей 36, 37 Конституції України, статті 4 цього Закону, а також у разі засудження його уповноважених осіб за вчинення кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, передбаченого статтею 111-1 Кримінального кодексу України. Заборона громадського об`єднання має наслідком припинення його діяльності у порядку, встановленому Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Справа про заборону громадського об`єднання розглядається у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

У разі прийняття рішення про заборону громадського об`єднання майно, кошти та інші активи громадського об`єднання за рішенням суду спрямовуються до державного бюджету.

Інші підстави для заборони діяльності громадського об`єднання, крім зазначених у частині першій цієї статті, не допускаються.

Виходячи із основних позицій практики Європейського Суду з прав людини за результатами розгляду справ щодо обмеження свободи об`єднань, основними критеріями обґрунтованості таких обмежень є встановлення таких обмежень законом, зазначені обмеження повинні переслідувати законні цілі та бути необхідними у демократичному суспільстві.

Враховуючи, що в діях громадської організації Управлінням Служби безпеки України виявлено ознаки порушення статей 36, 37 Конституції України, ст. 4 Закону України «Про громадські об`єднання», діяльність відповідача суперечить основним засадам діяльності громадської організації, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про заборону (примусовий розпуск) громадської організації підлягають задоволенню.

Суд вважає, що також слід задовольнити і вимогу позивача спрямувати майно, кошти та інші активи Громадської організації «КРИМСЬКЕ ЕСТОНСЬКЕ ТОВАРИСТВО» до державного бюджету, у відповідності до статті 28 Закону України Про громадські об`єднання.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до приписів ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246, 249, 269, 271, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до Громадської організації «Кримське естонське товариство», третя особа: Служба безпеки України про заборону громадського об`єднання - задовольнити.

Заборонити (примусово розпустити) Громадську організацію «КРИМСЬКЕ ЕСТОНСЬКЕ ТОВАРИСТВО» ().

Спрямувати майно, кошти та інші активи Громадської організації «КРИМСЬКЕ ЕСТОНСЬКЕ ТОВАРИСТВО» до державного бюджету.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст.255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст.287 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п.15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України. Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 272 КАС України.

Позивач: Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Дмитра Яворницького, 21 -А, м. Дніпро, 49619, ).

Відповідач: Громадська організація «Кримське естонське товариство» (вул. Желєзнодорожна, буд. 6, кв. 39, м. Сімферополь, АРК, 95026, ).

Третя особа: Служба безпеки України (вул. Володимирська, буд. 33, м. Київ, 01601, ).

Суддя С.О. Cтефанов