Справа № 420/33679/24
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

16.10.2024 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить суд:

1. визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області які полягають у зупиненні виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2024 з урахуванням індексації згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 "Про індексацію пенсій та щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», індексації згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 №168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році, доплати у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» та без обмеження максимальним розміром пенсії;

2. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити пенсію ОСОБА_1 з 01.09.2024 з урахуванням індексації базового ОСНП 2022 року згідно Постанови КМУ від 16.02.2022 №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та індексацію базового ОСНП 2023 року згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 №168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році без обмеження максимальним розміром пенсії

3. допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, що є пенсіонером, отримує пенсію по інвалідності, перебуваючи на обліку відповідача. На підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/6245/24 відповідач провів перерахунок пенсії з 01.02.2023, під час якого зупинив виплату пенсії з нарахуванням згідно постанови КМУ №118 індексації базового ОСНП 2022. згідно постанови КМУ №168 індексації базового ОСНП 2023 та щомісячної доплати у розмірі 2000 грн відповідно до постанови КМУ №713 від 14.07.2021. На звернення позивача щодо встановлення указаних вище доплати, ГУ ПФУ в Одеській області відмовило, пославшись на перерахунок пенсії на підставі рішення суду, за результатом якого розмір пенсії збільшився більше ніж на 2000 грн.

Посилаючись на приписи ЗУ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», «Про індексацію грошових доходів населення», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов КМУ №713 від 14.07.2021, №118 від 16.02.2022, №704 від 30.08.2017, Порядку №45, позивач вважає, що дії відповідача, які виразились у зупиненні виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2024 з урахуванням індексації згідно Постанов КМУ №118 та №168, а також доплати у розмірі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» є протиправними, вчинені всупереч чинному законодавству.

Окрім того, на думку позивача, є протиправним також обмеження його пенсійної виплати перерахованої з 01.09.2024 максимальним розміром 23610,00 грн.

Ухвалою суду від 04.11.2024 суд вирішив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 30.01.2025 суд зупинив провадження у справі №420/33679/24 - до набрання законної сили судовим рішенням у зразковій справі №400/6254/24.

Ухвалою суду від 25.04.2025 провадження у даній справі було поновлено.

Відповідач до суду надав відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову.

У своїх доводах відповідач вказує, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2 000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру. Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру 3 пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01 липня 2021 року. Так, на підставі рішення суду по справі № 420/6245/24 позивачу 12.08.2024 проведено перерахунок пенсії. Оскільки до перерахунку основний розмір пенсії складав 8343,60 грн, а після перерахунку 23610,00 грн, тому щомісячна доплата згідно з Постановою № 713 відсутня. Крім того, за доводами відповідача, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення, для нарахування сум індексації пенсії відповідно до Постанов №118 та № 168 правові підстави відсутні.

Посилаючись на приписи Закону №3668, яким встановлено обмеження максимальним розміром пенсійної виплати військовослужбовців, відповідач вказує й на відсутність законних підстав для виплати пенсії Позивачу в розмірах більших, ніж передбачено ст. 2 Закону № 3668, оскільки це призведе до порушення норм чинного законодавства.

Таким чином, відповідач вважає, що пенсія Позивачу перерахована та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства та на підставі наданих уповноваженим органом документів, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Також, як вважає відповідач відсутні і підстави для задоволення вимоги щодо негайного виконання рішення суду.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року (далі - Закон №2262-ХІІ).

З наявної у КП «ДСС» інформації судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.04.2025 у справі №420/6245/24, зокрема було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО 111420 від 22.12.2023 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання указаного судового рішення, відповідач у серпні 2024 року здійснив перерахунок пенсії позивача.

Згідно копії перерахунку пенсії з 01.09.2024 за пенсійною справою позивача №, проведеного 12.08.2024, під час його проведення на підставі рішення суду, відповідач включив індексацію базового ОСНП 2024 (25268,12*0,0796), надбавки, доплати та підвищення, на які позивач набув право. Основний розмір пенсії 68% грошового забезпечення.

При цьому, в указаному перерахунку відсутні відомості про нарахування до пенсії позивача щомісячної доплати по Постанові №713 у розмірі 2000,00 грн., а також індексацій за 2022 та 2023 роки.

Підсумок перерахованої з 01.09.2024 пенсії з надбавками: 27398,37 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії: 23610,00грн. З 01.09.2024 23610,00грн.

Отже, виплату перерахованої з 01.09.2024 пенсії позивача Головним управлінням ПФУ в Одеській області обмежено максимальним розміром, а також указаний перерахунок проведено без урахування щомісячної доплати по Постанові №713 та індексації базового ОСНП 2022 і базового ОСНП 2023.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою від 23.09.2024, в якій просив здійснити з 01.02.2021 перерахунок пенсії з урахуванням індексації базового ОСНП 2022 по Постанові №118, індексації базового ОСНП 2023 по Постанові №168, щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 по Постанові №713 та без обмеження максимальним розміром.

У відповідь на звернення позивача, ГУ ПФУ в Одеській області листом від 22.10.2024 №28852-26253/Ч-02/8-1500/24 повідомило, що Головним управлінням на підставі рішення суду по справі №420/6345/24 ОСОБА_1 12.08.2024 проведено перерахунок пенсії. Оскільки до перерахунку основний розмір пенсії складав 8343,60 грн, а після перерахунку 23610,00 грн, щомісячна доплата згідно Постанови №713 відсутня.

Також, у своєму листі відповідач вказав, що згідно з рішенням суду від 25.04.2024 по справі №420/6245/24 позивачу проведено перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023.

Враховуючи зазначене, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення, для нарахування сум індексації пенсії відповідно до Постанов №118, 168 правові підстави відсутні.

Окрім того, посилаючись у своєму листі на приписи Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи №3668 від 08.07.2011, відповідач стверджував, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Отже, розмір пенсії позивача на 01.10.2024 становить 23610,00 грн.

Вважаючи протиправними дій відповідача, щодо обмеження пенсії максимальним розміром, невиплати щомісячної доплати до пенсії по Постанові №713, індексації базового ОСНП 2022, 2023, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).

Спір у цій справі стосується правомірності дій пенсійного органу щодо обмеження пенсійної виплати позивача з максимальним розміром.

З даного приводу, суд зауважує, що обмеження пенсій максимальним розміром передбачено частиною сьомою статті 43 Закону №2262-ХІІ та статтею 2 Закону №3668-VI.

Відповідно до п. 8 розділу II Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI, викладено ч.5 ст.43 Закону № 2262-ХІІ в наступній редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII, ч. 5 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

У подальшому відповідно до підп. 3 п. 1 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей» від 12.04.2016 №1080-VIII, ст. 43 Закону № 2262 після частини третьої доповнено двома новими частинами, у зв`язку з чим частина п`ята цієї статті стала частиною сьомою без змін у змісті.

Надалі, у зв`язку із прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774, який набрав чинності з 01.01.2017, частина сьома статті 43 Закону №2262-XII передбачала, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Стаття 2 Закону №3668-VI (в редакції Закону № 1774-VIII від 06.12.2016) передбачає, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10740 гривень.

Між тим, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

У п.2 резолютивної частини цього рішення №7-рп/2016 вказано, що положення ч.7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 20.12.2016р.

Слід зазначити, що Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер, а також зазначив, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Отже, частина 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016.

Виходячи з викладеного вище, у Законі №2262-XII відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Таким чином, стаття 43 Закону №2262-XII з 20 грудня 2016 року не передбачає положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, а отже, внесені до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії, тощо), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі №522/3093/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 10.10.2019 у справі №522/22798/17, від 30.10.2020 у справі № 522/16881/17, від 09.11.2020 у справі № 813/678/18, 09.02.2021 у справі №640/2500/18, від 31.03.2021 у справі № 815/3000/17.

Позивач перебуває на обліку в територіальному органі пенсійного фонду та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", який в свою чергу є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.

Суд наголошує, що у відповідності до вимог ст.1-1 Закону №2262-ХІІ, зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону (№2262-ХІІ) та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, іншими законами є неможливою, і такі закони у разі їх прийняття не підлягають застосуванню в частині визначення умов і норм пенсійного забезпечення військовослужбовців.

Як було наведено вище, обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося частиною сьомою статті 43 спеціального Закону №2262-XII, яка визнана неконституційною з 20.12.2016, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання попадає під регулювання положень Закону України №3668-VI в частині, що не вирішується нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Положення ч.7 ст.43 Закону №2262-XII та положення ч.1 ст.2 Закону №3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеженню максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII.

Протягом періоду з 20.12.2016 р. (дати набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016) та по теперішній час будь-яких змін до Закону №2262-ХІІ щодо встановлення обмеження розміру пенсії для осіб, звільнених з військової служби, не вносилося.

Застосування положень Закону України №3668-VI по відношенню до військовослужбовців фактично зводить нанівець наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії призначеної за законом №2262-ХІІ максимальним розміром не відповідає статті 17 Конституції України.

Окрім того, суд зауважує, що Рішенням Конституційного Суду України № 7-р(II)/2022 від 12.10.2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Згідно п.2 Рішення Конституційного Суду України № 7-р(II)/2022 від 12.10.2022 приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, визнані неконституційними, втратили свою чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, обмеження відповідачем перерахованої 12.08.2024 позивачу пенсії з 01.09.2024 є протиправним, здійсненим всупереч діючим нормам чинного законодавства.

Відповідачем не надано до відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 із наведенням обґрунтувань у підтвердження правомірності застосованих відповідачем обмежень максимальним розміром пенсійної виплати позивача.

Тому, в указаній частині вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується щомісячної доплати по постанові №713 від 14.07.2021 та індексації базового ОСНП 2022, 2023, суд зазначає таке.

Кабінет Міністрів України 14 липня 2021 року прийняв Постанову №713, у преамбулі якої зазначено, що ця постанова прийнята з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб.

Пунктом 1 Постанови № 713 установлено з 1 липня 2021 р. особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р. відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 р., розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 р. або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 р., щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Відтак із наведених приписів слідує, що Постановою № 713 для осіб, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 року встановлено щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій.

Водночас абзацом 3 пункту 1 Постанови № 713 обумовлено, що вказана доплата не виплачується у разі коли пенсія переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 року, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. У такому випадку щомісячна доплата встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

При цьому положення Закону №2262-ХІІ пов`язують перерахунок пенсій із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або введення для нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 1 Постанови №118 установлено, що з 1 березня 2022 року: перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (далі - Порядок № 124), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14; у разі коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного в абзаці другому цього пункту, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Відповідно до пункту 2 Постанови №118 з 1 березня 2022 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-XII (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Підвищення пенсії, передбачене абзацом першим цього пункту, встановлюється додатково до щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою № 713.

Підвищення на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, застосовується також у разі поновлення виплати пенсії, призначеної до 31 грудня 2021 року відповідно до Закону № 2262-XII, та перерахунку пенсії відповідно до Закону № 2262-XII, крім перерахунків пенсії, що проводилися у період з 1 січня 2021 року до 28 лютого 2022 року за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до частини четвертої статті 63 зазначеного Закону.

Підвищення пенсії, передбачене цим пунктом, враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII.

Пунктом 1 Постанови №168 установлено, що з 1 березня 2023 року перерахунок пенсій згідно з Порядком №124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197.

Згідно з пунктом 2 Постанови №168 з 1 березня 2023 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-XII (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 Постанови № 118 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Підвищення пенсії, передбачене абзацом першим цього пункту, встановлюється додатково до щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою № 713.

Підвищення на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, застосовується також у разі поновлення виплати пенсії, призначеної до 31 грудня 2022 року відповідно до Закону № 2262-XII, та перерахунку пенсії відповідно до цього Закону, крім перерахунків у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за зазначеним Законом.

Підвищення пенсії, передбачене цим пунктом, враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII.

Як встановлено судом, до перерахунку пенсії позивача відповідачем з 01.09.2024 не увійшли суми індексації пенсії, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 "Про індексацію пенсій та щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та постановою Кабінету міністрів України від 24.02.2023 року №168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році.

Суд враховує з даного приводу, що в частині правомірності припинення виплати індексацій за Постановами № 118, № 168 та щомісячної доплати за Постановою № 713 після здійснення перерахунку пенсії військовому пенсіонеру на підставі рішення суду, яким зобов`язано врахувати оновлене грошове забезпечення, розраховане з актуального прожиткового мінімуму, були предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у зразковій адміністративній справі № 400/6254/24.

Постановою ВП ВС від 13 березня 2025 року у цій зразковій справі надано висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, які відповідно до частини третьої статті 291 КАС України є обов`язковими для всіх адміністративних судів при вирішенні типових справ. Обставини цієї справи є подібними до обставин зразкової справи.

Щодо припинення виплати індексацій за Постановами № 118 та № 168 Велика Палата Верховного Суду у пункті 112 своєї Постанови від 13.03.2025 у справі № 400/6254/24 дійшла висновку, що перерахунок пенсії військовослужбовця на підставі рішення суду з урахуванням окладів, визначених шляхом множення актуального розміру прожиткового мінімуму на відповідний тарифний коефіцієнт, є таким перерахунком пенсії з підвищенням, який відповідно до пунктів 2 Постанов № 118 та № 168 є правомірною підставою для невиплати сум індексації пенсії за 2022 та 2023 роки. ВП ВС роз`яснила, що норми пунктів 2 Постанов № 118 та № 168 сформульовані таким чином, що будь-який перерахунок пенсії, здійснений у відповідному році у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення (незалежно від підстав такого підвищення, включаючи виконання рішення суду щодо застосування актуального прожиткового мінімуму), враховується при визначенні права на індексацію, передбачену цими постановами. Якщо внаслідок такого перерахунку розмір пенсії збільшився, то сума індексації або не виплачується зовсім (якщо підвищення дорівнює або перевищує суму індексації), або виплачується у зменшеному розмірі (як різниця між сумою індексації та сумою підвищення).

Оскільки пенсія Позивача була перерахована з 01.02.2023 на підставі рішення суду у справі №420/6245/24, і цей перерахунок призвів до підвищення основного розміру пенсії через врахування актуального грошового забезпечення, то відповідно до обов`язкових висновків ВП ВС у зразковій справі, дії Відповідача щодо припинення виплати індексацій за Постановами № 118 та № 168 є правомірними. Посилання Позивача на загальні конституційні гарантії та норми міжнародного права не спростовують висновку ВП ВС щодо застосування конкретних норм Постанов № 118 та № 168 у спірних правовідносинах. Відтак, позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо припинення виплати щомісячної доплати за Постановою № 713 Велика Палата Верховного Суду у зразковій справі № 400/6254/24 (пункти 96-97 Постанови) також аналізувала застосування абзацу третього пункту 1 Постанови № 713. ВП ВС зазначила, що перерахунок пенсії, проведений після 1 березня 2018 року (включаючи перерахунок на виконання рішення суду щодо врахування актуального грошового забезпечення), є перерахунком у розумінні Постанови № 713. Якщо внаслідок такого перерахунку основний розмір пенсії особи перевищив той розмір, який вона отримувала до перерахунку з урахуванням доплати 2000 грн, то виплата цієї доплати припиняється.

Тобто, ВП ВС фактично визнала, що визначальним є сам факт перерахунку пенсії після 01.03.2018 та його результат (збільшення основного розміру пенсії), а не причина такого перерахунку (планове підвищення грошового забезпечення чи виконання рішення суду про усунення порушення).

Такою обставиною, у спірних правовідносинах, став перерахунок пенсії на виконання рішення у справі №420/6245/24.

Отже, керуючись висновками ВП ВС у зразковій справі, суд визнає дії Відповідача щодо припинення виплати Позивачу щомісячної доплати за Постановою № 713 після перерахунку пенсії правомірними. Позовні вимоги в цій частині також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З урахуванням вищевикладеного, з метою належного захисту порушеного права позивача, його вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Одеській області щодо обмеження максимальним розміром, перерахованої 12.08.2024 пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2024 та зобов`язання пенсійного органу здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 перерахованої з 01.09.2024 пенсії без обмеження її максимальним розміром, та з урахуванням раніше виплачених сум.

У іншій частині вимог позивача слід відмовити.

З приводу вимоги позивача щодо негайного виконання судового рішення в межах суми стягнення за один місяць, суд зазначає таке.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.2 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

З наведених положень вбачається, що підлягає негайному виконанню рішення про присудження (стягнення) боргу із виплати пенсії, інших періодичних платежів, у межа суми стягнення за один місяць.

Суд зазначає, що даним рішенням позивачу не присуджується виплата пенсії чи інших періодичних платежів з бюджету, не стягується сума пенсії, а покладається обов`язок на відповідача щодо проведення перерахунку пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що не є підставою для негайного виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати не розподіляються.

На підставі викладеного, керуючись ст.242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.09.2024.

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.09.2024 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти вимог відмовити.

У задоволенні заяви про негайне виконання рішення суду відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, , адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА