Справа № 640/21613/20
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. ПолтаваСправа № 640/21613/20

Полтавський окружний адміністративний суду складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київського Міжрегіонального управління Укртрансбезпеки , Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті , Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Київського Міжрегіональне управління Укртрансбезпеки про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу від 11.08.2020 №210198, №210217.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) вказав про протиправність постанов Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі відповідач) від 11.08.2020 №210198, №210217, адже після зважування водію не було надано довідки про результати зважування з характеристиками вимірювального і зважувального обладнання, відомості щодо зважування не зазначені ні в актах про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 22.06.2020 р. та від 29.08.2020 ні в довідках про проведення таких вимірів.

Також ОСОБА_1 вказує про порушення процедури розгляду відповідачем справ про порушення вимог автомобільного законодавства, за результатами яких прийняті постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 11.08.2020 №210198, №210217, в частині неналежного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справ.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.09.2020 позовну заяву залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків. 05.10.2020 та 07.10.2020 на виконання вимог ухвали суду позивач через канцелярію суду надіслав додаткові документи по справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.10.2020 прийнятий позов до розгляду та відкрите провадження у справі, призначений розгляд справи без повідомлення сторін.

До матеріалів справи 06.11.2020 відповідачем наданий відзив на адміністративний позов, за змістом якого проти задоволення позовних вимог заперечувалось. Відповідач вказав про підставність і обґрунтованість постанов від 11.08.2020 №210198, №210217, адже в ході проведення рейдових перевірок було виявлене перевищення транспортним засобом DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 вагових габаритів 22.06.2020 - навантаження на строєну вісь склало 24,3 тони при нормативно допустимому 22 тони та 29.06.2020 - навантаження на одиночну вісь склало 11,92 тон при нормативно допустимому 11 тон, чим порушений пункт 22.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена абзацом 14 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Враховуючи те, що відповідно до акту проведення перевірки ОСОБА_1 виконував вантажні перевезення з навантаженням на одиночну вісь 11,92 т при нормативно допустимому - 11 т, з перевищення параметрів від нормативу 8,36%, заступником начальника Київського міжрегіонального управління Укртраснбезпеки прийнято постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу відповідно до абзацу 14 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», тобто 8500 грн та виконував вантажні перевезення з навантаженням на строєну вісь 24,3 т при нормативно допустимому - 22 т, з перевищення параметрів від нормативу 10,45%, заступником начальника Київського міжрегіонального управлінняУкртраснбезпеки прийнято постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу відповідно до абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», тобто 17000 грн.

Повідомленням від 06.08.2020 520) позивача було викликано для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 11.08.2020,

Згідно із інформацією про відстеження пересилання поштових відправлень на афіційному сайті «Укрпошта» повідомлення направлено на адресу позивача 06.08.2020, 11.08.2020 повідомлення були у точці видачі.

Пунктом 27 Порядку №1567 передбачено, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Враховуючи наведене, позивач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а у зв`язку із неявкою уповноваженої особи суб`єкта господарювання, правомірно розглянув справу без її участі. У позивача була можливість надати відповідні заперечення, пояснення та докази до моменту винесення постанови, якщо б він з`явився на розгляд акту.

23.11.2020 ОСОБА_1 надав до справи відповідь на відзив, де наполягав на тому, що за результатами вагового контролю водієві не надавалось довідок про їх результати та дозволений був подальший рух та вказував, що не отримував повідомлень про розгляд щодо нього справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

На виконання приписів Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ" від 16 липня 2024 року № 3863-IX та наказу Державної судової адміністрації України "Про затвердження Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва" від 16 вересня 2024 року № 399, а також згідно розміщеного на офіційному веб-порталі судової влади України Переліку справ Окружного адміністративного суду міста Києва, що підлягають передачі Полтавському окружному адміністративному суду (додаток 3 до пункту 19 Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом м. Києва) дану адміністративну справу передано на розгляд та вирішення Полтавському окружному адміністративному суду.

Справа надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду 17.03.2025, що підтверджується даними на штампі реєстрації вхідної кореспонденції.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2025 справу передано для розгляду судді Алєксєєвої Н.Ю.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправними та скасування постанов прийнята до провадження. Залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Відділ державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті (03083,м. Київ, просп. Науки, буд.57), Державну службу України з безпеки на транспорті (ідентифікаційний номер 39816845, місцезнаходження: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51). Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначене судове засідання для розгляду справи по суті.

Представники сторін у судове засідання не з`явилися, представник відповідачів надав до справи клопотання про розгляд справи за відсутності представників у письмовому провадженні.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами до матеріалів адміністративної справи, встановив такі обставини.

22.06.2020 вантажним автомобілем DAF KRONE державний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 /а.с.87/, власником якого є фізична особа - підприємець ОСОБА_1 здійснювалось перевезення пиломатеріалу (доска) за товаро - транспортною накладною №116 від 19.06.2020 /а.с.86/.

Під час перевезення вказаного вантажу на а/д Київ - Одеса, авто було зупиненене працівниками Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки для перевірки встановлених законодавством габаритно-вагових норм вантажу, за результатами якої був складений акт про перевищення габаритно - вагових норм вантажу понад 10%, але не більше 20% /а.с.101/.

11.08.2020 постановою Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №210198 відносно Позивача застосовано адміністративно - господарський штраф в розмірі 17 000 гривень /а.с.82/.

29.06.2020 вантажним автомобілем DAF KRONE державний номер НОМЕР_3 / НОМЕР_2 /а.с.95/, власником якого є ОСОБА_1 , здійснювалось перевезення пиломатеріалу (доска) за товаро - транспортною накладною №116 від 19.06.2020 /а.с.94/. Автомобіль був зупинений працівниками Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки для перевірки встановлених законодавством габаритно-вагових норм вантажу, складений акт про перевищення габаритно - вагових норм вантажу від 5% до 10 % включно /а.с.96/.

11.08.2020 Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №210217 відносно ОСОБА_1 та накладений адміністративно - господарський штраф у сумі 8500 грн /а.с.90/.

ОСОБА_1 вважає постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 11.08.2020 №210198, №210217 безпідставними та такими, що порушують його права у сфері публічно - правових відносин, звернувся до суду із позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема, встановлено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 /надалі - Порядок №1567/.

Згідно з приписами пункту 4 Порядку №1567 рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Відповідно до пунктів 12, 13, 14 Порядку №1567 рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка. Графік проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) складається та затверджується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин. Рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку. (пункт 19 Порядку №1567).

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування здійснюється відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законів України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух», «Про автомобільні дороги», «Про міліцію», Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (далі - Правила дорожнього руху), Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року N 30 (далі - Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів), Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року N 879.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно з частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 №2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах визначено Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 ( далі по тексту - Порядок № 879, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з підпунктами 2 пункту 2, 6, 8 Порядку № 879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу; вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики; стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю (далі - стаціонарний пункт) - позначене відповідними дорожніми знаками та розташоване поблизу проїзної частини дороги відокремлене місце для здійснення контролю навантаження на вісь (осі) транспортних засобів, загальна маса та/або габарити яких перевищують установлені параметри, де розташовані спеціальні службові приміщення, споруди з вимірювальним і зважувальним обладнанням, а також майданчики для зберігання вантажів та стоянки транспортних засобів.

Пунктами 3, 4 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, власниками (балансоутримувачами) зон габаритно-вагового контролю і підприємствами.

Відповідно до пункту 6 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно у зонах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Згідно з пунктами 1, 3 розділу ІІІ Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 №255 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.08.2016 за №1171/29301, стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю розміщується на автомобільних дорогах загального користування з урахуванням параметрів видимості для певної категорії дороги.

Вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування в русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником.

Пунктом 12 Порядку № 879 встановлено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані. (пункт 13 Порядку №879).

Із аналізу наведених норм слідує, що зважування транспортних засобів здійснюється за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання вагових параметрів повної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, яке повинне утримуватись у робочому стані, періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

На підтвердження утримання зважувального обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю у робочому стані відповідачем надано до суду копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки чинне до 20.05.2021 /а.с.88/.

В обґрунтування адміністративного позову ОСОБА_1 зазначив про проведення габаритно-вагового контролю із використанням неналежного обладнання.

Вимоги до пересувного пункту габаритно-вагового контролю визначені розділом ІІ Вимог до облаштування та технічного оснащення зон габаритно-вагового контролю, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 №255 (далі Вимоги №255, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин та на даний час) та передбачають, зокрема, що пересувний пункт габаритно-вагового контролю повинен бути укомплектований: 1) вимірювальним (зважувальним) обладнанням вагових параметрів повної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу; 2) вимірювальним обладнанням для вимірювання габаритних параметрів великогабаритних транспортних засобів; 3) комп`ютерною технікою; 4) засобами зовнішнього освітлення; 5) джерелом автономного живлення для забезпечення роботи транспортного засобу спеціалізованого призначення; 6) документом про відповідність та/або свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.

Згідно вимог пунктів 12, 13 Порядку №879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сферіметрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

У відповідності до статті 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки. Законодавством чітко встановлено, що ваги, як засіб вимірювальної техніки використовуються або у випадку якщо пройшли повірку, або ж коли пройшли державну метрологічну атестацію.

Відповідно до положень частини 5 статі 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» повірка законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, проводиться: науковими метрологічними центрами, які мають міжнародно визнані калібрувальні та вимірювальні можливості за відповідними видами та підвидами вимірювань, та/або із застосуванням національних еталонів; науковими метрологічними центрами, метрологічними центрами та повірочними лабораторіями, уповноваженими на проведення повірки відповідних засобів.

Відповідно, здійснення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, у тому числі вагового обладнання для зважування транспортних засобів, виходить за межі повноважень Укртрансбезпеки.

Ваги автомобільні електронні AR-WIM заводський номер №0011094, що використовувалися під час проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу та відомості про які зазначено безпосередньо в талоні про результати зважування, пройшли періодичну повірку, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П40М059049 чинне до 20.05.2021 /а.с.53/.

Отже, проходження періодичної повірки пересувними автомобільними вагами -WIM заводський номер №0011094 свідчить про їх відповідність метрологічними та технічним вимогам за ДСТУ OIMLR 134-1:2010 Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь. Загальні технічні вимоги та методи випробування.

Під час проведення перевірок 22.06.2020 та 29.06.2020 зважування транспортного засобу позивача проводилося в динамічному режимі, в русі транспортного засобу, що відображено в талонах зважування /а.с.85,93/.

Відтак, зважування транспортного засобу проводилось належною вимірювальною технікою, яка перебувала в робочому стані, визнана придатною для застосування, що підтверджується чинним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки за належним національним стандартом.

За викладеного, матеріалами справи спростоване твердження позивача про використання в ході проведення габаритно-вагового контролю неналежного вимірювального обладнання.

Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14 жовтня 2014 року «Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні» (надалі також - Правил перевезення) на водія та перевізника покладено ряд обов`язків щодо навантаження, розміщення, закріплення та перевезення сипучого вантажу.

Відповідно до підпунктів 8.14-8.15 розділу 8 Правил перевезення, навантажені предмети слід розміщувати і закріпляти так, щоб запобігти їх падінню, волочінню, травмуванню ними супровідних осіб чи створенню перешкод для руху.

Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.

Згідно з пунктом 12.1 розділу 12 Правил перевезення, при транспортуванні вантажів слід дотримувати вимог Правил дорожнього руху України.

Пунктом 12.5 розділу 12 вказаних Правил перевезення передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Згідно з приписами пункту 8.20 розділу 8 зазначених Правил водій зобов`язаний перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу.

Отже, водій, який здійснює вантажні перевезення, зокрема рухомого вантажу великоваговим автомобільним транспортом, зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху, а тому суд вважає, що доводи позивача щодо рухомості вантажу і, як наслідок, неможливості забезпечення його сталості в різних точках автомобіля, є безпідставними.

Також законодавцем передбачено критичну похибку в розмірі 2%, що еквівалентно 0,23 т на одинарну вісь, що дозволяє перевізнику самостійно враховувати специфіку вантажу, який під час транспортування здатний зміщуватись та розподілятись нерівномірно.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, встановлено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до абзацу 4 пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

З аналізу зазначеної вище норми вбачається, що законодавцем наведений розмір похибки вагового обладнання (до 2%), за перевищення якого не настає відповідальність, передбачена приписами Закону України «Про автомобільний транспорт» (з 5% відсотків).

Тобто, передбачене пунктом 4 Правил №30 допустиме перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу на 2% стосується саме відсутності обов`язку щодо отримання дозволу на рух великовагового транспортного засобу у такому випадку, а не похибки вимірювального обладнання.

Відтак, рух транспортного засобу із перевищенням хоча б одного нормативного допустимого вагового параметру за відсутності спеціального дозволу тягне за собою відповідальність суб`єкта господарювання у вигляді адміністративно-господарського штрафу, до якого і був притягнутий позивач.

При цьому, для цілей встановлення відповідальності за порушення автомобільного законодавства не потрібно отриманий результат за наслідком зважування зменшувати на розмір «похибки», встановленої інструкцією до вагів, адже законодавством наведений розмір похибки вагового обладнання (до 2%) за перевищення якого не настає відповідальність.

Таким чином, відповідальність за порушення нормативних вагових норм, яка встановлюється від 5%, уже включає в себе похибку у 2%.

Відповідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.08.2022 у справі №340/4673/20, абзац 14 частини першої статті 60 Закону Закон №2344-ІІІ, відповідно до якого було накладено штраф, не містить посилань на будь- яку величину похибки, а прямо вказує на наслідки перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм, та не передбачає іншого трактування.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т(для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Спільним наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 №1007/1207, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.02.2014р. за №215/24992, затверджено Порядок взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування (далі - Порядок №1007/1207).

За результатами габаритно-вагового контролю 22.06.2020 транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 було встановлено, що навантаження на строєну вісь склало 24,3 т при нормативно допустимому - 22 т. Про вказані вище дані результатів габаритно-вагового контролю свідчить талон зважування від 22.06.2020 р.

Відповідно до частини 4 пункту 4 Порядку №1007/1207 контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки було складено довідку про здійснення габаритно-вагового контролю №0001364 від 22.06.2020 р.

На підставі пункту 6 Порядку №422, у зв`язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам та правилам, інспекторами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, було складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 03 0719 від 22.06.2020р.

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу 29.06.2020 марки ВАР, номерний знак НОМЕР_1 було встановлено, що навантаження на одиночну вісь склало 11,92 т при нормативно допустимому - 11т. Про вказані вище дані результатів габаритно-вагового контролю свідчить талон зважування від 29.06.2020 р.

Таким чином, відповідно до частини 4 пункту 4 Порядку №1007/1207 контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки було складено довідку про здійснення габаритно-вагового контролю №0001346 від 29.06.2020 р.

На підставі пункту 6 Порядку №422, у зв`язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам та правилам, інспекторами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, було складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 03 6403 від 29.06.2020р.

Підсумовуючи викладене вище, суд погоджується з висновком перевірки про перевищення позивачем вагових обмежень.

Відповідно до пунктів 23, 24 Порядку №879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Відповідно до пунктів 26, 27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

Повідомленням від 06.08.2020 520) позивача було викликано для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 11.08.2020.

Згідно із інформацією про відстеження пересилання поштових відправлень на Офіційному сайті «Укрпошта» повідомлення направлено на адресу позивача 06.08.2020, 11.08.2020 повідомлення було у точці видачі /а.с.89/.

Пунктом 27 Порядку № 1567 передбачено, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

Враховуючи наведене, позивач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а у зв`язку із неявкою уповноваженої особи суб`єкта господарювання, правомірно розглянув справу без її участі.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Враховуючи те, що відповідно до акту проведення перевірки ОСОБА_1 виконував вантажні перевезення з навантаженням на одиночну вісь 11,92 т при нормативно допустимому - 11 т, з перевищення параметрів від нормативу 8,36%, заступником начальника Київського міжрегіонального управління Укртраснбезпеки прийнято постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу відповідно до абзацу 14 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», тобто 8500 грн та виконував вантажні перевезення з навантаженням на строєну вісь 24,3 т при нормативно допустимому - 22 т, з перевищення параметрів від нормативу 10,45%, заступником начальника Київського міжрегіонального управлінняУкртраснбезпеки прийнято постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу відповідно до абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», тобто 17000 грн.

За встановлених обставин справи та наведених вище норм права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 11.08.2020 №210198, №210217 прийняті відповідачем на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені законодавством України, та обґрунтовано.

Таким чином, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат, у зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову, відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (м. Київ, проспект Науки, 57, 03083, ), Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті (03083,м. Київ, просп. Науки, буд.57), Державної служби України з безпеки на транспорті (ідентифікаційний номер 39816845, місцезнаходження: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51) про визнання протиправними та скасування постанов - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва