Справа № 520/33212/24
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 травня 2025 року № 520/33212/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бадюкова Ю.В.,

при секретарі Андрущенко Д.В.,

за участі представників:

позивача Павлуненко К.Л.,

відповідача Власової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОММОНТАЖ-04" (вул. Киргизька, буд. 19, м. Харків, 61105, )

до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, )

про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОММОНТАЖ-04" (далі по тексту позивач, ТОВ «ПРОММОНТАЖ-04», товариство, підприємство) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ДПС у Харківській області, Головне управління, владний суб`єкт), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №1 від 26.09.2024 р.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ним було отримано Рішення № 1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 26.09.2024 року, яким Головне управління ДПС у Харківський області без проведення жодного заходу контролю та без попереднього складання жодного письмового документу відносно позивача застосовано 24 887,34 грн. штрафу та нараховано 4 453,53 грн. пені за несвоєчасну сплату ЄСВ у період з 21.09.2019 до 03.03.2020 роки.

Згідно доданого до рішення розрахунку штрафних санкцій ТОВ «ПРОММОНТАЖ-04» не вбачаються взагалі суми ЄСВ які оплачував позивач, через що позивачем було направлено до ГУ ДПС у Харківській області пояснення і прохання скоригувати некоректні дані в картці платника податків та скасувати штрафні санкції.

Листом № 50825/6/20-40-24-11-13 від 11.11.2024 року ГУ ДПС у Харківській області повідомило, що згідно з даними ІКС «Податковий блок» в інтегрованій картці ТОВ «ПРОММОНТАЖ-04» за кодом бюджетної класифікації 71010000 станом на 01.01.2024 рахується автоматично розрахована штрафна санкція за несвоєчасну сплату в сумі 24 887,34 грн та пеня в сумі 4453,53 грн. Штрафна санкція виникла за рахунок несвоєчасної сплати єдиного внеску за період з 21.09.2019 року по 03.03.2020 року.

Окрім того, позивач вказує, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2020 року у справі № 520/8670/2020 вже було скасоване аналогічне рішення ГУ ДФС У Харківській області № від 20.11.2019 року, яким Управління неправомірно застосувало до позивача 27 480,36 грн. штрафу та нарахувало 4 912, 34 грн пені за несвоєчасну сплату ЄСВ у період 21.02.2019 р.-13.11.2019р.

З наведеного позивачем зроблено висновок, що до початку періоду, з якого Управління робить розрахунок, з 21.09.2019 року до 13.11.2019 року судом вже зроблено висновок про неправомірність нарахувань сум ЄВ.

При цьому, позивач заявляє, що у повному обсязі та своєчасно проводив платежі з перерахування безготівкових коштів в оплату ЄСВ на підтвердження чого надав відповідні докази.

Ухвалою суду від 09.12.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, свою правову позицію виклав у відзиві на позов, в якому відповідач вказав, що згідно з даними ІКС «Податковий блок» в інтегрованій картці ТОВ "ПРОММОНТАЖ-04" () (далі ІКП) за кодом бюджетної класифікації 71010000 (єдиний внесок, нарахований роботодавцем на суми: заробітної плати, винагороди за договорами ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності) станом на 01.01.2024 рахується автоматично розрахована штрафна санкція за несвоєчасну сплату в сумі 24887,34 грн та пеня в сумі 4453,53 гривень. Штрафна санкція виникла за рахунок несвоєчасної сплати єдиного внеску за період з 21.09.2019 року по 03.03.2020 року.

Відповідно до вимог пункту 2) статті 2 розділу VII Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 20 квітня 2015 року № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 21 грудня 2020 року № 790), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за № 508/26953, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних ІКС.

Розрахунок штрафної санкції ТОВ "ПРОММОНТАЖ-04" ()сформовано в автоматичному режимі засобами ІС Податковий блок.

Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 14.08.2024 № 1 винесено на підставі даних ІКП відповідно пункту 2 статті 2 розділу VII Інструкції № 449 та направлено ТОВ "ПРОММОНТАЖ-04" засобами поштового зв`язку 26.09.2024 з повідомленням про вручення (12.10.2024 лист повернуто у зв`язку з закінченням терміну зберігання), та в Електронний кабінет (згідно квитанції з електронного кабінету дата та час доставки 26.09.2024 об 11.36).

Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, вважає, що оскаржуване рішення є правомірним та скасуванню не підлягає.

Представником позивача надано додаткові письмові пояснення по справі у яких зазначає, що на сторінці 6 відзиву абзац 4 представник відповідача стверджує про те, що «ГУ ДПС у Харківській області було проведено камеральну перевірку (несвоєчасне подання звітності чи несвоєчасна сплата ЄСВ) за період з 21.02.2019 року по 13.11.2019 року.

Дане твердження не відповідає дійсності. Так, оскаржуване Рішення про застосування штрафних санкцій від 26.09.2024 року містить посилання на ч.10 та п.2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування» без зазначення посилання на проведену перевірку.

Лист Відповідача від 11.11.2024 року №50825/6/20-40-24-11-13 також підтверджує відсутність перевірки, а лише аналіз інтегрованої картки платника.

Ухвалою суду від 31 березня 2025 року судом вирішено подальший розгляд адміністративної справи № 520/33212/24 здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог повністю з підстав та мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових письмових поясненнях.

Заслухавши учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОММОНТАЖ-04" зареєстровано юридичною особою у встановленому чинним законодавством України порядку номер запису в ЄДР ЮО, ФОП та ГФ - 019021767 та перебуває на податковому обліку у ГУ ДПС в Харківській області. Основним видом діяльності за КВЕД є: 43.99 інші спеціалізовані будівельні роботи н.в.і.у.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2020 року у справі № 520/8670/2020 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Проммонтаж-04" до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування рішення, яке набрало законної сили 30.11.2020 було вирішено: в

изнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № від 20.11.2019р., яким владним суб`єктом було застосовано до позивача 27 480,36 грн. штрафу та нараховано 4 912, 34 грн пені за несвоєчасну сплату ЄСВ у період 21.02.2019 р.-13.11.2019 р.

26.09.2024 року Головним управлінням ДПС у Харківський області було прийнято рішення № 1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача застосовано 24 887,34 грн. штрафу та нараховано 4 453,53 грн. пені за несвоєчасну сплату ЄСВ у період з 21.09.2019 до 03.03.2020 роки.

Позивачем було направлено до ГУ ДПС у Харківській області листа з проханням скоригувати некоректні дані в картці платника податків та скасувати штрафні санкції згідно прийнятого рішення № 1 від 26.09.2024 року.

Листом № 50825/6/20-40-24-11-13 від 11.11.2024 року ГУ ДПС у Харківській області повідомило, що згідно з даними ІКС «Податковий блок» в інтегрованій картці ТОВ «ПРОММОНТАЖ-04» за кодом бюджетної класифікації 71010000 станом на 01.01.2024 рахується автоматично розрахована штрафна санкція за несвоєчасну сплату в сумі 24 887,34 грн та пеня в сумі 4453,53 грн. Штрафна санкція виникла за рахунок несвоєчасної сплати єдиного внеску за період з 21.09.2019 року по 03.03.2020 року. При цьому позивачу зазначено про інший порядок оскарження рішень контролюючого органу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права з даним адміністративним позовом.

Розв`язуючи спір по суті суд відзначає наступне.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Правові і організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Права та обов`язки платника єдиного внеску встановлено у ст. 6 Закону № 2464-VI.

Відповідно до п. 1 ч. 2 вказаної статті Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI передбачено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у п. 1 (крім абзацу сьомого), ч. 1 ст.4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Згідно частини 2 - 4, 8, 12 ст. 9 Закону №2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску податковими органами у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до податкових органів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску за минулі періоди, крім випадків сплати єдиного внеску згідно з частиною 5 статті 10 цього Закону, здійснюється виходячи з розміру єдиного внеску, що діяв на день нарахування (обчислення, визначення) заробітної плати (доходу), на яку відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у п. 4, 5 та 5-1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця (абзац перший частини восьмої статті 9 Закону №2464-VI).

Частиною 10 ст. 9 Закону №2464-VI встановлено, що днем сплати єдиного внеску вважається:

1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки податкового органу або на єдиний рахунок - день списання банком, небанківським надавачем платіжних послуг або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на вказані рахунки;

2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком, небанківським надавачем платіжних послуг або іншим учасником платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону №2464-VI податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Відповідно до п. 2 ч.11 ст. 25 Закону №2464-VI за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску податковий орган застосовує до платника єдиного внеску штраф у розмірі 20 % своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 % суми недоплати за кожний день прострочення платежу (ч.10 ст.25 ЗУ №2464-VI).

Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно (ч.13 ст.25 ЗУ №2464-VI).

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску страхувальниками, визначеними Законом №2464-VI, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449 (Інструкція № 449).

Пунктом 1 розділу VII Інструкції №449 передбачено, що за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Положеннями пп. 2 п. 2 розділу VII Інструкції №449 визначено, що згідно з частиною 11 статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1-4 та 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції в таких розмірах за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 % своєчасно не сплачених сум.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 % своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

В силу вимог частини 16 статті 25 Закону №2464-VI строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що умовою для застосування до платника штрафних санкцій та нарахування пені є несвоєчасна сплата єдиного внеску.

При цьому сплачені платником суми зараховуються в порядку календарної черговості для погашення недоїмки, штрафів та пені.

Як вже встановлено судом, владним суб`єктом, згідно рішення ХОАС від 20.08.2020 року у справі № 520/8670/2020 протиправно було застосовано до позивача 27 480,36 грн. штрафу та нараховано 4 912, 34 грн пені за несвоєчасну сплату ЄСВ у період 21.02.2019 р.-13.11.2019 р.

Отже, нарахування штрафу та пені по єдиного внеску до 13.11.2019 року є незаконним. При цьому, оскаржуване у цій справі рішення містить період нарахування штрафу та пені починаючи з 21.09.2019 року.

На вимогу суду відповідачем не надано пояснень та доказів несвоєчасності сплати єдиного внеску і дати виникнення недоїмки як у період з 21.09.2019 по 13.11.2019, а також з 13.11.2019 по 03.03.2020 р.

Натомість, судом на підставі копій платіжних інструкцій та Звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування встановлено декларування та сплату позивачем сум єдиного внеску у спірний період, зокрема:

за листопад 2019 року було задекларовано 27391,39 грн., оплачено 03.12.2019 року 6039,00 грн., 19.12.2019 року 21352,39 грн., 19.12.2019 року 6039,00 грн.;

за грудень 2019 року було задекларовано 30672,69 грн., оплачено 14.01.2020 року - 1367,30 грн., 20.01.2020 року - 19985,09 грн., 21.01.2020 року - 3281,30 грн.;

за січень 2020 року було задекларовано 30479,21 грн., оплачено 05.02.2020 року - 7406,30 грн., 20.02.2020 року 23072,90 грн.;

за лютий 2020 року було задекларовано 29213,55 грн., оплачено 03.03.2020 6039,00 грн., 20.03.2020 року 23176,00 грн.

Отже в ході судового розгляду справи відповідачем не доведено, а позивачем спростовано правомірність оскаржуваного рішення.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем було неправомірно нараховано товариству з обмеженою відповідальністю суми штрафних санкцій і пені.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що спірне рішення не відповідає критерію обгрунтованості, розсудливості та пропорційності, передбаченому п. 3, 6 та 8 ч.2 ст.2 КАС України, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про не відповідність оскаржуваних рішень критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, з огляду на що наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно із частиною 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то судові витрати зі сплати судового збору, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Інших доказів понесених судових витрат, станом на час прийняття рішення, матеріали справи не містять.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОММОНТАЖ-04" (вул. Киргизька, буд. 19, м. Харків, 61105, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС України в Харківській області про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОММОНТАЖ-04" штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №1 від 26.09.2024 р. на загальну суму 29340, 87 грн. (двадцять дев`ять тисяч триста сорок гривень 87 копійок).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОММОНТАЖ-04" (вул. Киргизька, буд. 19, м. Харків, 61105, ) сплачену суму судового збору в розмірі 2423, 00 грн. (дві тисячі чотириста двадцять три гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 22.05.2025 р.

Суддя Бадюков Ю.В.