Справа № 463/3845/25
Суддя: Боброва Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/3845/25
Провадження №2-а/463/35/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Львів

Личаківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Бобрової Ю.Ю.

за участі секретаря судових засідань Назара Р.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача Юринець С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського управління патрульної поліції у Львівській області Юринця С.В. про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обставин справи, позиції сторін

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського управління патрульної поліції у Львівській області Юринця С.В. про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог заначив, що 27.04.2025 поліцейським 1 взводу 1 роти 4 батальйону управління патрульної поліції у Львівській області рядовим Юринцем С.В. винесено стосовно нього постанову серії ЕНА № 4592647 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 2 КУпАП України у зв`язку із порушенням п.8.7.3. ґ ПДР. У постанові вказано, що нібито він 26 квітня 2025 року о 8 год 17 хв по вул. Хуторівка, 4Б у м. Львів, керуючи транспортним засобом, проїхав пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора. З постановою не згоден, оскільки у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення; місце скоєння зазначено невірно, замість регульованого перехрестя у постанові регульований пішохідний перехід; неправильно вказана дата його народження; не складено протоколу про адміністративне правопорушення, що не дозволило йому висловити у письмовому вигляді свою незгоду; на відео з реєстратора поліцейського № 1085 не міститься підтвердження скоєння ним правопорушення.

Не погодившись з позовними вимогами представник управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції подала відзив, у якому стверджує, що транспортний засіб під керуванням позивача був зупинений на підставі п. 1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», пояснена причина, після завершення підготовки до розгляду справи позивачеві в повному обсязі роз`яснені його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення, тому винесена постанова серії ЕНА № 4592647. За положеннями п. 8.7.3 «ґ» ПДР України жовтий сигнал забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69, якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів (п. 8.10 ПДР України). Надання відеозапису для перегляду з портативного відео реєстратора на місці неможливо через відсутність екрану. Єдиним відеозаписом, з яким мав ознайомитись позивач під час розгляду справи відеозапис з автомобільного відеореєстратора. Постанова винесена без складення відповідного протоколу, оскільки відповідач є уповноваженим працівником підрозділу Національної поліції, який має право розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адмін. стягнення від імені органів Національної поліції. Розгляд справи відбувся у встановленому законом порядку, на прохання позивача був перенесений з 26.04.2025 на 27.04.2025 з метою реалізації позивачем права на правову допомогу. У зв`язку з наведеним та з огляду на те, що поліцейський, керуючись наявними доказами та нормами власної дискреції виніс абсолютно законну та правомірну постанову просила відмовити у задоволенні позову.

Позивач у судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі, просив його задовольнити з наведених у позовній заяві підстав. Додатково відзначив, що проїхав стоп-лінію перед світлофором на миготливий зелений сигнал світлофору та, переконавшись у безпеці дорожнього руху, завершив маневр транспортного засобу. За пунктом 8.7.3 ПДР зелений миготливий сигнал світлофору дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде увімкнено сигнал, який забороняє рух.

Поліцейський просив відмовити у задоволенні позову, вважає свої дії законними.

Представник управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції належним чином повідомлений в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозаписи з відео реєстратора поліцейського №1085, що містяться на DVD диску, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 27.04.2025 поліцейським 1 взводу 1 роти 4 батальйону управління патрульної поліції у Львівській області рядовим Юринцем С.В. винесено стосовно ОСОБА_1 постанову серії ЕНА № 4592647 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 2 КУпАП України, згідно якої ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 грн.

За змістом вищевказаної постанови ОСОБА_1 26 квітня 2025 року о 8 год 17 хв по вул. Хуторівка, 4Б у м. Львів, керуючи транспортним засобом проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 «ґ» ПДР. Правопорушення зафіксоване на реєстратор № 1085.

При перегляді відео суд переконався, що на 11 секунді відеозапису в секції світлофора ввімкнувся жовтий сигнал основного світлофора. На 13-14 секунді відеозапису транспортний засіб позивача виїжджає на пішохідний перехід та здійснює проїзд пішохідного переходу вже на жовтий сигнал основного світлофора. Тобто, в секції горів жовтий сигнал світлофора перед тим як позивач здійснив проїзд пішохідного переходу, отже такий проїзд здійснено на заборонений жовтий сигнал основного світлофора. Даний відеозапис є беззаперечним доказом вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху України.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивач міг і мав час для зупинки свого транспортного засобу відповідно до ПДР, але не зробив цього.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з положеннями ст. 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9 ПДР).

У силу положень ст. 222 КУпА органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо, зокрема, передбачені частиною другою статі 122 та частиною першою статті КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За змістом п.п. «ґ`п. 8.7.3. ПДР вбачається, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху (пункт 8.11. ПДР України).

У відповідності до пункту 8.10 ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Отже, зі змісту пункту 8.7.3. ґ ПДР України слідує, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися у місцях, визначених пунктом 8.10 цих Правил. Аналогічна позиція приведена у постанові Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №751/5437/17.

Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, підтверджується відеозаписом із службового автомобіля патрульної поліції на якому зафіксовано здійснення транспортним засобом позивача проїзду на жовтий сигнал світлофора на регульованому пішохідному переході.

Судом встановлено, що службовий автомобіль патрульної поліції їхав позаду позивача, світлофор знаходився у полі зору поліцейських. На відеозаписі чітко видно як автомобіль позивача декілька секунд рухається на зелений миготливий сигнал, потім на жовтий сигнал ще до під`їзду до стоп-лінії і ця відстань дозволяла зупинитись або загальмувати, проте позивач виїхав на перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора.

Доводи позивача про те, що він виїхав на зелений миготливий сигнал, що дозволяє рух, суперечить відеозапису та враховуючи секунди переключення з миготливого зеленого на заборонений жовтий позивач не встиг би навіть виїхати за стоп-лінію на перехрестя.

Посилання позивача на те, що він керувався вимогами пункту 8.11 ПДР, яким передбачено, що водіям, які вразі ввімкнення жовтого сигналу не можуть зупинити транспортний засіб не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає безпідставними.

Суд зауважує, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів (пункт 8.7.3. ґ ПДР України) та уразі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися у місцях, визначених пунктом 8.10 цих Правил.

Таким чином, позивач здійснював проїзд на жовтий сигнал світлофора, не зупинив свій транспортний засіб у місці, визначеному пунктом 8.10 ПДР України, чим порушив вимоги пункту 8.7.3. ґ ПДР України і правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Доводи позивача про те, що поліцейський не надав для ознайомлення відеозапис правопорушення, порушив процедуру розгляду справи суд вважає безпідставними. Так, позивач попросив відкласти розгляд справи на наступний день задля отримання правової допомоги, був повідомлений (запрошений) про час та місце розгляду вчиненого ним адміністративного правопорушення (а.с. 5) де і ознайомився із відео.

Покликання на те, що у постанові невірно вказані дані про його народження спростовані відповідачем у судовому засіданні з огляду на те, що у позивача посвідчення водія старого зразка, яке автоматично не підтягується у базі, відповідач вводив дані до планшету вручну та помилився, допустивши у постанові описку. Зазначення поліцейським в оскаржуваній постанові неправильних даних не спростовує самого факту вчинення позивачем порушення вимог ПДР. Верховний Суду у постанові по справі № 537/1214/17 від 28 листопада 2018 року та у постанові по справі 459/1801/17 від 24 грудня 2019 року вказав, що факт наявності описки в оскаржуваній постанові не є підставою для задоволення позову, зокрема і скасування постанови.

Відповідно до частини 2статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 17.07.2019 (справа №295/3099/17).

Європейський суд з прав людини, судова практика якого в силу приписів статті 6 КАС Українита статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, в рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Інші доводи позивача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами.

З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, відповідачем при винесені оскаржуваної постанови підтверджено належними та допустимими доказами порушення позивачем Правил дорожнього руху, а отже постанова серії постанову серії ЕНА №4592647 від 27.04.2025 прийнята відповідачем правомірно, відповідно до закону, в межах повноважень та у спосіб встановлений законодавством, тому відсутні підстави для скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 7, 9, 19, 90, 139, 243, 245, 250, 257, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського управління патрульної поліції у Львівській області Юринця С.В. про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата ухвалення судового рішення - 22.05.2025.

Суддя Юлія БОБРОВА