Справа № 560/11432/24
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/11432/24

Головуючий у 1-й інстанції: Козачок І.С.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

22 травня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Державної служби України з безпеки на транспорті (Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області) №ПШ069890 від 01.05.2024 про застосування стосовно ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті 10.04.2024 на автодорозі Р-48, 37 км. здійснено рейдову перевірку транспортного засобу марки ГАЗ 3307, номерний знак НОМЕР_1 . У акті зазначається, що транспортний засіб належить ОСОБА_2 (зі слів водія) Також у акті згаданий ОСОБА_1 .

У акті зазначається, що перевіркою встановлено, що водій здійснював перевезення вантажу з с. Закупне (зі слів водія). Під час перевірки встановлено відсутність товарно-транспортної накладної або інших документів на вантаж, відсутність свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, отже порушено вимоги ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". Зазначається, що водій від пояснень відмовився.

16.04.2024 ОСОБА_1 було направлене повідомлення про дату, час та місце розгляду справи за актом. 01.05.2024 начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті розглянутий зазначений акт та на підставі абз. 3 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» прийнята постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу 17000 грн.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-III законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, Законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень. Нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, шляхів сполучення, організації безпеки руху, охорони громадського порядку, пожежної безпеки, санітарні та екологічні вимоги, що діють на транспорті, є обов`язковими для власників транспорту і громадян, які користуються послугами транспорту та шляхами сполучення.

Відповідно до ст. 18 Закону №2344-III з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Стаття 60 Закону №2344-ІІІ передбачає, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до ст. 1 Закону №2344-III автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Статтею 33 Закону №2344-III визначено, що автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Згідно акту №АР029152 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 10.04.2024 встановлено, що під час перевірки виявлено порушення статті 48 Закону України «Про дорожній рух», а саме, у водія транспортного засобу, який перевозив вантаж, відсутній протокол перевірки технічного стану транспортного засобу, товарно-транспортна накладна або інший документ на вантаж, відсутнє свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Відповідальність за таке порушення передбачена абзацом третім частини 1 вимогами статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач не спростовує того, що у водія транспортного засобу, під час здійснення перевезення були відсутні документи, такі як протокол перевірки технічного стану транспортного засобу, товарно-транспортна накладна або інший документ на вантаж, відсутнє свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно із частини 1 статті 22 Закону України «Про автомобільний транспорт», технічне обслуговування і ремонт транспортних засобів та їх складових виконують з метою підтримання їх у належному стані та забезпечення встановлених виробником технічних характеристик під час використання, зберігання або утримання протягом періоду експлуатації.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник повинен, зокрема, утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані.

За нормами статті 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Згідно статті 37 Закону України "Про дорожній рух забороняється, зокрема, експлуатація транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його.

Відповідно до пункту 31.3 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від ЗО січня 2012 р. № 137 визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації.

Згідно пункту 2 Порядок № 137 перевірка технічного стану транспортного засобу - процес визначення відповідності транспортного засобу встановленим до конструкції і технічного стану вимогам; протокол перевірки технічного стану - документ, що засвідчує позитивні результати проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу і містить інформацію, необхідну для його ідентифікації.

Відповідно до пункту 18 Порядку №137 перевірка конструкцій і технічного стану транспортних засобів проводиться згідно з Вимогами до перевірки.

У разі позитивного результату після проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу, замовникові видається протокол перевірки технічного стану. У разі негативного результату або невідповідності даних у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу даним ідентифікації транспортного засобу складається акт невідповідності технічного стану транспортного засобу за формою згідно з додатком 4.

Таким чином, протокол перевірки технічного стану вантажного транспортного засобу є обов`язковим документом, що встановлює придатність вказаного вантажного транспортного засобу до експлуатації та видається водію транспортного засобу.

За таких обставин, непред`явлення позивачем посадовим особам відповідача під час проведення рейдової перевірки протоколу перевірки технічного стану, є підставою для застосування до автомобільного перевізника відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

З акту №029152 вбачається, що автомобілем, державний номерний знак НОМЕР_1 , надавались послуги з перевезення вантажів. Водій транспортного засобу мав пред`явити особам, які здійснюють контроль на автомобільному транспорті відповідні документи. Проте, на момент проведення перевірки у водія транспортного засобу був відсутній протокол перевірки технічного стану транспортного засобу.

Щодо відсутності товарно - транспортної накладної, на момент проведення перевірки, визначеної положеннями Закону № 2344-ПІ та Порядку №1567, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Закону № 2344-ПІ, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Статті 48 Закону № 2344-ТТТ передбачає обов`язковість наявності товарно-транспортної накладної під час перевезення вантажу.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 цього Закону, перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, Законом №2344-111 не розмежовується поняття надання послуг з перевезення вантажів та перевезення вантажів для власних потреб, відповідальність передбачена за здійснення будь-яких перевезення вантажів без документів, передбачених статтею 48 вказаного Закону.

З матеріалів справи встановлено, що водій транспортного засобу при здійсненні перевірки надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія. Інших документів про походження вантажу інспектору надано не було.

Судом встановлено, що водієм 10.04.2024 виконувались перевезення вантажу за відсутності на момент перевірки товарно-транспортної накладної.

Також, позивач не спростовує того що у водія транспортного засобу під час здійснення перевезення були відсутні документи такі як протокол перевірки технічного стану транспортного засобу.

Згідно із частини 1 статті 22 Закону України «Про автомобільний транспорт», технічне обслуговування і ремонт транспортних засобів та їх складових виконують з метою підтримання їх у належному стані та забезпечення встановлених виробником технічних характеристик під час використання, зберігання або утримання протягом періоду експлуатації.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник повинен, зокрема, утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані.

За нормами статті 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Згідно статті 37 Закону України "Про дорожній рух забороняється, зокрема, експлуатація транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його.

Відповідно до пункту 31.3 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Позивачем не спростовано порушення, яке зафіксоване під час рейдової перевірки 10.04.2023, щодо відсутності документів передбачених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», що є підставою застосування до позивача, як до автомобільного перевізника, адміністративно-господарського штрафу на підставі частини 1 абзацу 3 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Законом України № 1534-ІХ від 03.06.2021 «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю» (набрання чинності з 01.10.2021), зокрема абзацу 3, частини 1 статі 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» викладено наступним чином: за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: абзац 3 перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зважаючи на наведене, оскільки жодних договорів поставки та товарно-транспортних накладних, згідно яких було виконано перевезення вантажу транспортним засобом не було надано під час перевірки, а також не надавались такі документи і під час розгляду справи, колегія суддів вважає правомірними дії відповідача щодо застосування до позивача адміністративно-господарських санкцій.

Варто також врахувати, що оскаржувана у даній справі постанова №ПШ 069890 від 01.05.2024 року прийнята на основі акту №029152 від 10.04.2024 року, в якому посадовою особою Укртрансбезпеки зазначене і конкретизоване порушення щодо ОСОБА_1 . Зазначена постанова містить інформацію про вчинене порушення та визначений адміністративно-господарський штраф, застосований у відповідності із абзацом 3 частиною 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Стаття 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», надає визначення основних термінів, які вживаються у даному законі, зокрема: автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Аналіз зазначеної норми дає підстави вважати, що перевезення на комерційній основі означають надання послуг, а перевезення за власний кошт - перевезення для власних потреб.

Таким чином, твердження позивача, що він не є автомобільним перевізником в розумінні Закону №2344-111 колегія суддів визнає безпідставними.

Беручи до уваги встановлені у справі обставини, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова є правомірною, оскільки, позивач у спірних правовідносинах має статус автомобільного перевізника, а отже є суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт згідно статті 48 Закону № 2344, у зв`язку з чим наявні підстави для застосування до нього адміністративно - господарського штрафу згідно абзацу 3 частини 1 статті 60 цього ж Закону.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, враховуючи встановлені у справі обставини, за результатом апеляційного розгляду колегія суддів вважає, що дії відповідача, як суб"єкта владних повноважень у спірних правовідносинах, що виникли між сторонами відповідали критеріям, які наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України, а відтак, приходить до висновку про необгрунтованність позовних вимог позивача.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.3 ст.242 КАСУ).

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення неправильно застосував норми матеріального права, порушив норми процесуального права, у зв"язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, керуючись статтею 315 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Матохнюк Д.Б.