Справа № 641/1148/25
Суддя: Музиченко В. О.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Слобідський районний суд міста Харкова
Провадження № 2-а/641/55/2025 Справа №641/1148/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року Слобідський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Музиченко В.О.,

за участю секретаря судового засідання Микитюк В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Семоненко Н.Г. звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом про визнання протиправною та скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.01.2025 року за № 150 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначила, що постановою №150 від 29.01.2025 по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. за те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 було сформовано та направлено повістку через АТ "УКРПОШТА" ОСОБА_1 для уточнення даних та з`явитися на 14.10.2024 р. о 11:00 годині, але він не прибув, чим порушив вимоги частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в особливий період. ОСОБА_1 ніколи не приховувався від співробітників ТЦК та СП, так як є особою з інвалідністю ІІІ групи і має право на відстрочку від мобілізації та сумлінно дотримується вимог законодавства. Згідно довідки №0102/25 від 01.02.2025 року ОСОБА_1 є волонтером БО "БФ "ОФФРОУД ВОЛОНТЕРИ" та штатним співробітником на посаді соціальний робітник по суспільно-корисним роботам. 29.01.2025 року ОСОБА_1 оновив застосунок Міністерства оборони України «Резерв+» і після оновлення у застосунку висвітилося повідомлення, що останньому необхідно звернутися до ТЦК та СП, так як виникли проблеми з його військово-обліковими документами. Того ж дня ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де одразу був виписаний протокол та постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за те що він не з`явився за повісткою 14.10.2024 р. для уточнення даних. Всі його пояснення, стосовно того, що повідомлення про повістку від ІНФОРМАЦІЯ_3 та Укрпошти йому не надходила, про існування такої повістки він не знав та про те що її необхідно отримати і з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 також не знав та не міг знати, оскільки про наявність повістки ніхто не повідомляв. Відповідач, повністю нехтуючи процедурою розгляду справи про адміністративне правопорушення передбаченої ст. 280 КУпАП, взагалі не з`ясував чи є в діях позивача склад адміністративного правопорушення, чи наявна вина в його діях. Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку т. ні у протоколі про адміністративне правопорушення №150 від 29.01.2025, ні в постанові №150, не зазначено: номер та дату повістки, яка була сформована та направлена співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_1 , дата та номер поштового відправлення АТ "УКРПОШТА", яким було відправлено повістку, адресу на яку було направлено повістку, дату належного підтвердження оповіщення військовозобов`язаного у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку, що є основним доказом для підтвердження вини ОСОБА_1 . На всі прохання надати копію повістки чи повідомити номер та дату поштового відправлення, яким була направлена повістка, співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 була лише відмова. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та оскаржувана постанова не містять даних про дотримання при складанні протоколу вимог передбачених ст. 256 КУпАП, та також в діях відповідача вбачаються порушення про очевидний і обвинувальний нахил при процедурі розгляду ним справи, що є грубим порушенням вимог, передбачених ст.245 КУпАП, про повноту, всебічність, об`єктивність та неупередженість з`ясування обставин кожної справи, вирішення їх в точній відповідності із законом.

Ухвалою суду від 12.02.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано час для усунення недоліків.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.02.2025 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача надала заяву про розгляд справи за відсутності її та позивача. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

Відповідач правом на подання відзиву та будь-яких інших документів не скористався.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд зазначає, що відповідач обізнаний про дане провадження та судові засідання.

Суд, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, відсутність від нього клопотань про неможливість розгляду справи, обмеженість строку розгляду відповідної категорії справ, дійшов висновку про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення встановив таке.

Згідно роздруківки із застосунку «Резерв+» вбачається, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , звання солдат, ВОС 956647, військовозобов`язаний (будівельних робіт, робітних підсобний), номер в реєстрі оберіг 7, міститься інформація про телефон та домашню адресу. Дата оновлення даних 31.07.2024 року.

Згідно довідки №0102/25 від 01.02.2025 року ОСОБА_1 є волонтером БО "БФ "ОФФРОУД ВОЛОНТЕРИ" та штатним співробітником на посаді соціальний робітник по суспільно-корисним роботам.

Згідно довідки МСЕК серії 12 ААБ № 733572, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є особою з інвалідністю третьої групи з 01.06.2021 року безстроково.

Відповідно до протоколу №150 від 29.01.2025 про адміністративне правопорушення, складеного ТВО заступника начальника -начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 , майор ОСОБА_2 , щодо позивача ОСОБА_1 виявлено факт порушення останнім законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2024 № 49 «Про загальну мобілізацію» на території України оголошено проведення загальної мобілізації, яка неодноразово продовжувалася та проводиться по теперішній час. В протоколі зазначено, що громадянину ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 було сформовано та направлено повістку через АТ "УКРПОШТА" для уточнення даних та з`явитися на 14.10.2024 р. о 11:00 годині, але він не прибув, чим було порушено вимоги ст. 210-1 ч. 3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, викладених у Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів ПКМУ від 30.12.2022 №1487", абз.8 ч.3, абз.3, 5 ч. 10 ст. 1 ЗУ "Про військовий обов`язок та військову службу.

Постановою №150 від 29.01.2025 по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. за те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 було сформовано та направлено повістку через АТ "УКРПОШТА" ОСОБА_1 для уточнення даних та з`явитися на 14.10.2024 р. о 11:00 годині, але він не прибув, чим порушив вимоги частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в особливий період.

Відповідно до пунктів 1 8 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

З матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження є постанова територіального центру комплектування про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення порядку уточнення даних військовозобов`язаного.

Диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Тобто диспозиція наведеної норми є бланкетною, тобто лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права або інших підзаконних актів (інструкцій, переліків, статутів, положень, наказів, правил тощо).

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначені Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Абзацом восьмим частини третьої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Процедура оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів визначена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024.

Згідно з пунктом 41 Порядку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Зі змісту наведеного положення вбачається, що у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку резервіст або військовозобов`язаний вважається належним чином оповіщеним про виклик до районного (міського) ТЦК у разі проставлення у поштовому повідомленні: (І) відмітки про отримання особою відправлення; (ІІ) відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своїх облікових даних або (ІІІ) відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку.

Водночас суд враховує, що позивач заперечує факт його оповіщення.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі( частина друга статті 77 КАС України).

Згідно з частиною четвертою статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд, відкриваючи провадження у справі, надав відповідачу можливість подати відзив на позов та відповідні докази які передували та/або були підставою складення оскаржуваної постанови.

Відповідач своїм право на подання відзиву не скористався.

У цій справі до предмету доказування входить, зокрема, встановлення порядку оповіщення позивача про необхідність з`явитись до ТЦК (докази надсилання повістки, її отримання, неотримання, причини неотримання, тощо), зокрема, дотримання пункту 41 Порядку, підтвердженням чого є повідомлення про вручення поштового відправлення з однією з таких відміток: про отримання особою відправлення; про відмову отримати поштове відправлення чи про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своїх облікових даних або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку. Однак жодного доказу щодо надсилання відповідного оповіщення позивачу (поштове повідомлення про вручення) та, відповідно, належного оповіщення позивача відповідач не надав, що виключає можливість встановлення відповідного факту. Натомість позивач відповідну обставину заперечує. Суд також виходить з того, що у разі не оповіщення або ж повернення відповідного відправлення через невручення, указана обставина не може бути підтверджена жодним доказом зі сторони позивача, а тому обставину належного оповіщення має доводити саме відповідач.

Також суд враховує ту обставину, що ані у протоколі про адміністративне правопорушення №150 від 29.01.2025, ані в постанові №150, не зазначено: номер та дату повістки, яка була сформована та направлена співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_1 , дата та номер поштового відправлення АТ "УКРПОШТА", яким було відправлено повістку, адресу на яку було направлено повістку, дату належного підтвердження оповіщення військовозобов`язаного у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку, що є основним доказом для підтвердження вини ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд, з урахуванням положень пункту 4 частини третьої статті 2, частини другої статті 77 та частини четвертої статті 159 КАС України вважає, що доводи позивача щодо відсутності доказів його належного оповіщення про необхідність з`явитись до ТЦК є обґрунтованими, а відповідачі доказів на спростування наведеного не надали. Неподання останніми відзиву на позов без поважних причин та доказів на спростування обставин, наведених у позові, у цьому випадку кваліфікується як визнання позову.

Отже, позов заявлений є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи встановлені судом обставини, норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, а тому постанову № 150 від 29.01.2025 року слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 5, 19, 7, 241 246, 250, 251, 255, 286, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 150 від 29.01.2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору за подання позову до суду в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя - В. О. Музиченко