Справа № 160/29674/24
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2025 року справа 160/29674/24

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Ясенова Т.І., Головко О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 (суддя Царікова О.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про призначення пенсії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07.11.2024 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії та бездіяльність ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, ГУ ПФУ в Закарпатській області та ГУ ПФУ в Рівненській області щодо не зарахування до страхового стажу наступних періодів: періоду навчання з 01.09.1981 по 01.11.1982 та з 19.12.1984 по 28.02.1986 в Могильовському політехнічному технікумі; як фізична особа - підприємець періоди з 13.11.1992 по 31.12.2004, з 01.01.2010 по 31.01.2010;

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області про відмову у призначенні пенсії;

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Рівненській області про відмову у призначенні пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу періоди навчання з 01.09.1981 по 01.11.1982 та з 19.12.1984 по 28.02.1986 в Могильовському політехнічному технікумі; роботи як фізична особа - підприємець з 13.11.1992 по 31.12.2004, з 01.01.2010 по 31.01.2010; розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 03.07.2024 та прийняти рішення у встановленому порядку відповідно до вимог законодавства, з урахуванням наданої судом правової оцінки доказів наданих у цій справі;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, ГУ ПФУ в Закарпатській області та ГУ ПФУ в Рівненській області визначити дату виникнення права на пенсію з 30.06.2024 та провести нарахування і виплату пенсії з 30.06.2024.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 позов задоволений частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області про відмову у призначенні пенсії №24 від 11.07.2024 ОСОБА_1 ;

- визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Рівненській області №24 від 29.08.2024 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1981 по 01.11.1982 та з 19.12.1984 по 28.02.1986 в Могильовському політехнічному технікумі за спеціальністю 0561 «Будівельні машини та обладнання», період роботи з 13.11.1992 по 01.01.2004 та 01.01.2010 по 31.01.2010 як фізичної особи-підприємця; призначити пенсію за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 30.06.2024;

- в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволені позовних вимог. Посилається на те, що документи видані на території Республіки Білорусь приймаються на території України за умови проставлення апостилю компетентним органом держави, в якій документ був складений. Також не підлягає зарахуванню період роботи позивача як фізичної особи-підприємця.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

ОСОБА_1 03.07.2024 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії, відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням ГУ ПФУ в Закарпатській області №24 від 11.07.2024 позивачу відмовлено в призначенні пенсії. За результатами розгляду документів до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1981 по 28.02.1986, згідно диплому № НОМЕР_1 від 28.02.1986, оскільки навчання перетинається з військовою службою (необхідно надати уточнюючу довідку). Також з оскарженого рішення вбачається, що вік заявника 60 років, необхідний страховий стаж становить 31 рік, страховий стаж заявника 22 роки 06 місяців 04 дні.

ОСОБА_1 22.08.2024 повторно звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії.

Рішенням ГУ ПФУ в Рівненській області №24 від 29.08.2024 позивачу відмовлено в призначенні пенсії. За результатами розгляду документів до страхового стажу не зараховано період навчання згідно архівної довідки №152 від 02.08.2024 - навчання в Республіці Білорусь, оскільки Законом України "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року" Україна зупинила дію Конвенції у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь. Вік заявника 60 років 01 місяць 23 дні, необхідний страховий стаж становить 31 рік, страховий стаж заявника 22 роки 06 місяців 04 дні.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Частиною 1 статті 38 Закону України від 10.02.1998 №103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту» передбачено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Згідно положень частини 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно трудової книжки та військового квитка позивача встановлено, що він навчався в Могильовському політехнічному технікумі в період з 01.09.1981 по 01.11.1982, після чого був зарахований для проходження військової служби, яку проходив з 09.11.1982 по 12.12.1984, після чого з 19.12.1984 поновлено на навчання, яке він закінчив 28.08.1986.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивач навчався в Республіці Бєларусь до виходу України з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, то відповідачі протиправно не врахували період навчання до страхового стажу. Позивач не може бути позбавлений законного права на отримання пенсії через вихід України з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення.

Отже підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача період його навчання в Могильовському політехнічному технікумі за спеціальністю 0561 «Будівельні машини та обладнання», з 01.09.1981 по 01.11.1982 та з 19.12.1984 по 28.02.1986.

В матеріалах справи міститься розрахунок форми РС-Право, відповідно до якого позивачу не зараховано до страхового стажу періоди його діяльності як фізичної особи-підприємця з 13.11.1992 по 01.01.2004, з 01.01.2010 по 31.01.2010, проте страховий стаж підтверджується довідкою ГУ ДПС України у Дніпропетровській області №46702/6/04-36-24-18 від 27.06.2024, згідно якого, позивач в період з 13.11.1992 по 31.07.1998 здійснював підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування, 01.08.1998 по 31.12.2001 за умовами фіксованої плати фіксованого розміру прибуткового податку, а з 01.01.2012 по дату видачі довідки за умовами спрощеної системи оподаткування, обліку звітності.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують обставини, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.

З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 без змін.

Постанова набирає законної сили з 22.05.2025 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді Т.І. Ясенова

судді О.В. Головко