Справа № 580/4679/24
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4679/24 Суддя (судді) першої інстанції: Алла РУДЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Ганечко О.М.,

Кузьменка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок травмування, що пов`язано із захистом Батьківщини в періоди 01.07.2023 по 01.08.2023;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок травмування, що пов`язано із захистом Батьківщини в період 01.07.2023 по 01.08.2023.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що у зв`язку з отриманням бойового поранення пов`язаного із захистом Батьківщини позивач набув право на отримання додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 за періоди стаціонарного лікування, однак станом на день звернення до суду із цим позовом відповідач не вжив заходів щодо добровільного нарахування та виплати додаткової винагороди.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року позовні вимоги - задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок травмування, що пов`язано із захистом Батьківщини в період з 01.07.2023 по 01.08.2023.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок травмування, що пов`язано із захистом Батьківщини в період з 01.07.2023 по 01.08.2023.

Відповідач, не погоджуючись з вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Зазначена апеляційна скарга обґрунтована тим, що додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168, не має постійного характеру, оскільки установлювалась лише на період дії воєнного стану.

На думку скаржника, вказана додаткова винагорода виплачується пропорційно в розрахунку на місяць та лише за безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, а також при наявності відповідних підстав.

Окрім того, відповідач посилається на те, що з рапортом чи заявою про отримання виплат після поранення позивач до військової частини НОМЕР_1 не звертався, після звільнення з ІНФОРМАЦІЯ_2 з належно завіреними копіями документів запит до військової частини НОМЕР_1 не надходив, що вказує про безпідставність позовних вимог.

Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується військовим квитком НОМЕР_2 від 10.06.1988.

У відповідності до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.08.2023 № 240 позивач з 16.08.2023 виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Згідно вказаного Наказу позивач вважається таким, що з 16.08.2023 справи та посаду здав і направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до довідки командира військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2024 № 2419 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України солдат ОСОБА_1 у період з 29.04.2023 по 09.08.2023 (дата зазначеної довідки) брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в районі н. п. Часів Яр Донецької області, АДРЕСА_1 . Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.04.2023 № 129.

Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2023 № 3387 підтверджується, що солдат ОСОБА_1 01.07.2023 отримав вибухову травму, ЗЧМТ за таких обставин: під час виконання бойового завдання у зв`язку з виконанням конституційного обов`язку щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності, на підставі бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 24.06.2023 №343дск, в районі н.п. Кліщіївка Донецької області, 01.07.2023 о 13:07 год в результаті ворожого обстрілу зі сторони противника отримав поранення. Діагноз: гострий транзиторний посттравматичний розлад з цефалгічним синдромом, що підтверджується медичними висновками від 01.07.2023 № 21751. Травмування ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби. Травмування ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Військовослужбовець перебував у засобах індивідуального захисту (бронежилет, шолом). Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 26.08.2023 №90.

У відповідності до первинної медичної картки Форми № 100 позивач 01.07.2023 отримав первинну медичну допомогу.

Згідно з виписним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого № 3113 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 02.07.2023 по 10.07.2023.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1325 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 10.07.2023 по 01.08.2023.

У свою чергу, представник позивача звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою від 18.03.2023 щодо виплати додаткової винагороди.

ІНФОРМАЦІЯ_4 листом від 26.03.2024 № 2/839 повідомив, що позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 з 23.08.2023.

Крім того, 24.01.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою від 24.01.2024, зокрема, щодо нарахування та виплати додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн розмірі згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 за періоди стаціонарного лікування.

Листом від 14.02.2024 № 1715/499 відповідач повідомив, що згідно із законодавством після поранення військовослужбовець може розраховувати на такі види виплат, зокрема, виплата додаткової винагороди в сумі 100 тис грн відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 № 168. Проінформовано, що з рапортом чи заявою про отримання виплат після поранення ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 не звертався, після звільнення з ІНФОРМАЦІЯ_2 з належно завіреними копіями документів запит до військової частини НОМЕР_1 не надходив.

З витягу із картки особового рахунку військовослужбовця за період з 01.01.2023 по 16.08.2023 вбачається, що позивачу було виплачено грошове забезпечення, зокрема, за липень 2023 року - 21 333,10 грн, за серпень 2023 року - 67 176,98 грн.

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має безумовне право на виплату додаткової винагороди, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, за перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок травмування, пов`язаного із захистом Батьківщини в періоди з 01.07.2023 по 01.08.2023 у розмірі, збільшеному до 100 000 грн.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У силу вимог частин першої-третьої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закон №2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Статтею 2 Закону №2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно з пунктами 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

У той же час, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Так, пунктом 2 Указу Президента України від 24.02.2022 №53/2022 постановлено Кабінету Міністрів України в одноденний строк затвердити план заходів, передбачивши, зокрема забезпечення з 1 березня 2022 року підвищення грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України на 30 відсотків та доведення до 20 відсотків від початку 2022 року підвищення грошового забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та Національної гвардії України.

На виконання вказаного Указу 28.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Інших постанов щодо зміни складових грошового забезпечення позивача, Кабінетом Міністрів України не приймалось.

У свою чергу, у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Пунктом 5 Постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Згідно із пункту 2-1 Постанови № 168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

За правилами пункту 3 Постанови № 168 доручено Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

У подальшому, 01 квітня 2022 року до Постанови №168 внесено зміни, якими передбачено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Тобто, Постанова №168 передбачає дві підстави для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 такої Постанови, у розмірі до 100 000,00 грн, а саме:

1) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;

2) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Таким чином, з аналізу вищевикладених норм вбачається, що додаткова винагорода в розмірі до 100000 грн. виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Як свідчать матеріали справи, позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та з 16.08.2023 виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

У той же час, 01.07.2023 позивач отримав травмування, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби та із захистом Батьківщини, у зв`язку з чим перебував на стаціонарному лікуванні з 01.07.2023 по 01.08.2023.

Довідкою командира військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2024 № 2419 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України підтверджено участь позивача з 29.04.2023 по 09.08.2023 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в районі н. п. Часів Яр Донецької області, н. п. Костянтинівка Донецької області.

У свою чергу, Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44 затверджено pміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, відповідно до пункту 10 яких у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Крім того, пункт 11 зазначених змін передбачає, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

З матеріалів справи вбачається, що командир військової частини НОМЕР_1 видав довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 30.10.2023 № 3387 (додаток 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України) у зв`язку з отриманням ОСОБА_1 зазначеного вище поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має безумовне право на виплату додаткової винагороди, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, за перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок травмування, пов`язаного із захистом Батьківщини в періоди з 01.07.2023 по 01.08.2023 у розмірі, збільшеному до 100 000 грн.

У той же час, відповідачем не надано доказів на спростування вказаних обставин.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді О.М. Ганечко

В.В. Кузьменко