Справа № 420/31550/23
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Музики І.О.,

за участі сторін:

представника позивача адвоката Тодорової Л.М. (за ордером),

представників відповідача Степановича Д.Г. ( згідно довіреності),

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одеса за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 , про визнання необґрунтованим та не доведеним Висновок службового розслідування, визнання протиправним та скасування п.5-6 Наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 19 вересня 2022 року № 334АГ

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_3 загону морської охорони Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування наказу.

Ухвалою суду від 20 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строку та адміністративний позов залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням поважних підстав для поновлення строку, уточненої позовної заяви, належним чином засвідченої копії оскаржуваного наказу.

27 листопада 2023 року ухвалою суду продовжено строк залишення без руху адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування наказу.

01.12.2023 року до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, за результатом розгляду якої, позивач просить суд:

- визнати необґрунтованим та не доведеним Висновок службового розслідування «Щодо можливого порушення правил поводження зі зброєю, що стався 11 липня 2022 року на КаМо проекту 1400М « 509» BG-101» від 16.09.2023 року в частині порушення таких правил стосовно капітана 3 рангу ОСОБА_3 , командира Військової частини НОМЕР_2 ;

- визнати протиправним та скасувати п.5-6 Наказу командира Військової частини НОМЕР_2 «Про підсумки службового розслідування» від 19 вересня 2022 року № 334АГ щодо притягнення до матеріальної та дисціплінарної відповідальності капітана 3 рангу ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідно до наказу командира НОМЕР_3 загону морської охорони від 13 липня 2022 року №230 - АГ «Про призначення службового розслідування» та Наказу від 11 серпня 2022 року № 279 - АГ «Про продовження терміну службового розслідування» в період з 13 липня по 12 вересня 2022 року комісією у складі: капітана 1 рангу ОСОБА_4 , капітана 2 рангу Павла Середи, старшого лейтенанта м/с ОСОБА_5 , капітана 3 рангу ОСОБА_6 та капітана 2 рангу ОСОБА_7 проведено службове розслідування по факту можливого порушення правил поводження зі зброєю, що стався 11 липня 2022 року на КаМО проекту 1400М « 509» BG-101. За результатами проведення службового розслідування прийнято висновок від 16 вересня 2022 року, яким встановлено безпідставне твердження щодо «бездіяльність капітана 3 рангу ОСОБА_8 , як командира підрозділу стало можливим використання бойового РПГ М72 LAW в приміщенні ходової рубки катера та в подальшому, випадковий постріл».

Позивач зазначає, що у Висновку службового розслідування по факту можливого порушення правил поводження зі зброєю що стався 11 липня 2022 року на КаМО проекту 1400 М « 509» BG-101 зазначається, що «Будучи військовослужбовцем при виконанні службових обов`язків, капітан 3 рангу ОСОБА_9 безпідставно надав дозвіл на використання бойового РПГ M72 LAW капітаном 1 рангу ОСОБА_10 , що призвело до нецільового використання РПГ M72 LAW, який повторному використанню не підлягає». На підставі висновку матеріалів службового розслідування по факту можливого порушення правил поводження зі зброєю що стався 11 липня 2022 року на КаМО проекту 1400 М « 509» від 16.09.2022 р., командиром ІНФОРМАЦІЯ_2 19 вересня 2022 року прийнято наказ № 334АГ відповідно до пунктів 5,6 зазначеного наказу - капітана 3 рангу ОСОБА_3 притягнуто матеріальної та адміністративної відповідальності.

Позивач вважає висновок службового розслідування по факту можливого порушення правил поводження зі зброєю від 16.09.2022 року та наказ №334-АГ від 19.09.2022 року незаконним необґрунтованим, таким що суперечить нормам чинного законодавства.

Так, Розпорядженням начальника Регіонального управління Морської охорони № 31/1269-22 від 04 липня 2022 року «Про проведення занять» визначає командирам загонів морської охорони до 09 липня 2022 року організувати та провести з 100% військовослужбовців корабельно-катерного складу, підрозділів управління і забезпечення, занять з вивчення наявного в кожному підрозділі озброєння тактично-технічних характеристик, матеріальної частини, порядку застосування, та заходів безпеки при його використанні. Також, Розпорядженням визначено, що до проведення занять слід залучати досвідчених військовослужбовців з достатніми навиками поводження зі зброєю.

Службове завдання від 11 липня 2022 року, надане заступнику командира загону начальнику відділу професійної підготовки капітану І рангу ОСОБА_11 , який є військовослужбовцем вищого рангу. Відповідно до Посадової інструкції має право надавати накази за напрямком діяльності, заступникам командирів підрозділів по роботі з персоналом.

Інцидент який стався на катері 11 серпня 2022 року капітан 1 рангу - начальнику відділу професійної підготовки ОСОБА_12 не отримавши дозволу від керівника катера ОСОБА_3 на проведення будь яких заходів зі зброєю, ознайомив останнього із Розпорядженням і перейшов до його виконання.

Під час проходження служби командир катера ОСОБА_13 повинен дотримуватися норм чинного законодавства, наказів Головнокомандуючого ЗС, командування та дотримуватися вказівок положень Посадової інструкції. Основною метою діяльності є підтримання бойової готовності катера та успішного ним поставлених завдань.

Відповідно абзацу 17 розділу 2 своєї Посадової інструкції командир катера зобов`язаний контролювати зберігання на катері боєприпасів, вибухових, хімічних та легкозаймистих речовин, а також зберігання та використання стрілецької зброї, облік якої ведеться за книгою обліку, книгою прийняття та завдання чергування, форма якої наведена в додатку 9 до Статуту внутрішньої служби ЗСУ.

В матеріалах службової перевірки та приймаючи наказ про підсумки службового розслідування, відповідач не взяв довів: 1) Хто повинен був проводити інструктаж з поводженням під час здійснення навчання зі зброєю (РПГ) а також наявність книги обліку такого інструктажу, 2) Чи передана вогнепальна зброя яка була наявна на катері КаМО проекту 1400M « 509» BG 101 саме командиру катера - капітану 3 рангу ОСОБА_14 на зберігання та експлуатацію 3) яким чином міг уникнути капітан Франчук нецільового використання РПГ М72 тоді як по-перше, не міг не коритися командиру вищого рангу, та по-друге не надавав дозволу на це використання а й в результаті отримав сам поранення.

Ухвалою суду від 06 грудня 2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

15.12.2023 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов, з огляду на який представник відповідача вказує, що позов є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Представник відповідача зазначає, що позивачем невірно надано оцінку висновку службового розслідування в частині що його стосується, позивач невмотивовано перекручує факти на свій бік, з очевидною метою уникнути матеріальної відповідальності та вплинути на хід досудового розслідування за кримінальним провадженням № 0000055, відкритого Миколаївською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері за ознаками вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 425 ККУ, яке прямо пов`язано із обставинами і предметом спору в даній справі. Позивачем не заперечується, що відповідно до статті 58 Статуту ВС ЗСУ, позивач як командир, особисто відповідає перед державою, зокрема, за збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу, за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів. Відповідно до абзацу 16 статті 59 Статуту ВС ЗСУ, позивач був зобов`язаний здійснювати заходи щодо безпеки особового складу військової частини, корабля (підрозділу) та інших осіб під час роботи з озброєнням, бойовою та іншою технікою, обладнанням, проведення стрільб, навчань, несення вартової і внутрішньої (чергової та вахтової) служби, виконання інших військових обов`язків.

Представник відповідача вказує, що M72 LAW був переданий безпосередньо позивачу на облік і зберігання, що відображено в документообігу частини, а потім був фактично знищений внаслідок проведення непередбачених жодним наказом навчань, що стало можливим лише через те, що позивач надав можливість капітану 1 рангу ОСОБА_11 та іншим особам (які зазначені в матеріалах службового розслідування) отримати гранатомет та використати його не за призначенням на власний розсуд, що спричинило травмування низки війсьвослужбовців (а також самого позивача), знищення державного майна. Навіть за умов відання ОСОБА_10 ствердного наказу щодо використання M72 LAW, позивач повинен був доповісти про відданий наказ своєму безпосередньому начальнику - заступнику командира загону-командиру Дивізіону морської охорони, або за його відсутності, командиру в/ч НОМЕР_1 , в порядку підпорядкованості, визначеному Статутом ВС ЗСУ, замість того щоб дозволяти будь-кому використовувати закріплений за ним НОМЕР_4 на власний розсуд. У разі якщо позивач, як він стверджує, був «особисто проти» використання M72 LAW, єдиний законний спосіб запобігти його протиправному використанню була б негайна доповідь безпосередньому або прямому начальнику, збереження гранатоменту в визначеному місці, та повідомлення капітана 1 рангу ОСОБА_15 про відсутність в останнього повноважень щодо віддання наказу на використання M72 LAW. Саме таким чином здійснюються повноваження командира катера щодо забезпечення безпеки катера та особового складу що перебуває на ньому вчиненням безпосередніх дій, які б могли запобігти як порушенню законодавства, так і травматизму.

Також, як зазначає представник відповідача, в матеріалах службового розслідування (у матеріалах справи) наявна копія результатів токсикологічного дослідження від 27 липня 2022 № 1150, з якої встановлено, що під час токсикологічного дослідження, проведеного після доставлення пораненого позивача в медичний заклад, в крові позивача було виявлено етанол (алкоголь) в концентрації 1,74 г/л (грамів на літр), що дорівнює 1,74% (проміле).

За таких обставин, вказує представник відповідача, наявні всі підстави вважати, що позивач на момент описаної події був у стані алкогольного сп`яніння, що, окрім окремої відповідальності, створило об`єктивні перешкоди для виконання ним своїх прямих обов`язків як військовослужбовця і командира катера, що й призвело до тяжких наслідків у вигляді травмування трьох осіб через випадковий постріл з гранатомету M72 LAW.

Ухвалою суду від 22 грудня 2023 року суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 23 січня 2024 року об 11 годині 00 хвилин.

06 березня 2024 року, ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, суд залучив до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , оскільки п. 5 оскаржуваного Наказу, також, стосувався капітана 1 рангу ОСОБА_16 .

Ухвалою суду від 08 квітня 2024 року, яка занесена до протоколу судового засідання суд закрив підготовче засідання та призначив справу до розгляду по суті.

До суду від представника третьої особи 08.05.2024 року надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що на час зазначених подій командира дивізіону Морської охорони на посаді не було і тому виконуючим обов`язки командира дивізіону Морської охорони був заступник командира дивізіону капітан 3 рангу ОСОБА_17 . Як видно, капітан 1 рангу ОСОБА_12 не є і не був, ані безпосереднім, ані прямим начальником капітана 3 рангу ОСОБА_17 та капітана 3 рангу ОСОБА_3 . Тому капітан 1 рангу ОСОБА_12 не мав права втручатися у дії капітана 3 рангу ОСОБА_17 та капітана 3 рангу ОСОБА_3 , а також не мав права віддавати їм накази. ОСОБА_2 не погоджується з результатами (висновками) службового розслідування оскільки вони є необґрунтованими, необ`єктивними, заснованими на припущеннях, вигадках, недостовірних і неперевірених даних. Комісія, яка проводила службове розслідування була неуповноваженою, діяла упереджено, збирала і вивчала обставини вибірково, перекрутила фактичні відомості, а деякі важливі відомості залишила без уваги та оцінки. В зв`язку з чим, Наказ від 19.09.2022 №334-АГ «Про підсумки службового розслідування» заснований недостовірних, неперевірених, неповних (вибіркових) даних і необґрунтованих висновках, що є протиправним і незаконним.

Ухвалою суду від 12.06.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника третьої особи щодо повернення до стадії підготовчого засідання та об`єднання позовів, а саме з позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказів.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, з підстав викладених у відзиві.

Третя особа, ОСОБА_2 та представник третьої особи надали пояснення у справі та пояснили суду, що на час зазначених подій капітан 1 рангу ОСОБА_12 не був, ані безпосереднім, ані прямим начальником капітана 3 рангу ОСОБА_18 та капітана 3 рангу ОСОБА_19 , тому не мав втручатися в їх дії та не мав права віддавати їм накази. Капітан 3 рангу ОСОБА_18 за власної ініціативи підійшов до опитуваного ОСОБА_20 і взяв у руки РПГ М72 LAW, однак після того як ОСОБА_21 не вдалось перевести РПГ в похідне положення та в нього виникли труднощі щодо його складання, ОСОБА_22 звернувся з питанням хто знає і вміє використовувати РПГ, на що отримав відповідь штаб-старшина ОСОБА_23 . Під час передачі РПГ був здійснений постіл, в результаті якого отримали поранення капітан 1 рангу ОСОБА_12 , капітана 3 рангу ОСОБА_18 та капітана 3 рангу ОСОБА_24 влучали в приміщення кубрику особового складу.

Також, третя особа та його представник вважають, що службове розслідування проводилось з порушенням порядку, висновки службового розслідування містять вигадані і не підтвердженими доказами обставинами, він заснований на недостовірних неперевірених та неповних даних, у висновку відсутня правова оцінка багатьом фактам та обставинам, а тому висновок є протиправним та незаконним, а тому третя особа просить суд визнати п.5 наказу протиправним та скасувати його. Рішення суду у справі 420/13061/24 за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказів, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено, третя особа вважає необґрунтованим та незаконним.

У судовому засіданні було допитано в якості свідка ОСОБА_25 .

Вислухав представника позивача, представника відповідача, третю особу та його представника, допитав у судовому засіданні свідка ОСОБА_26 , дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено такі факти та обставини.

Командир КаМо BG-101 капітан 3 рангу ОСОБА_27 проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 загін морської охорони Державної прикордонної служби України та з 30.06.2022 року був командиром катера Морської охорони 1 рангу BG-101 дивізіону Морської охорони НОМЕР_3 загону морської охорони Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України.

13.07.2022 року першим заступником командира загону - начальником штабу капітаном 1 рангу ОСОБА_28 подано командиру НОМЕР_3 загону морської охорони капітану 1 рангу ОСОБА_29 рапорт, згідно якого по факту спрацювання 11.07.2022 року виробу РПГ М72 LAW на КаМО пр. 1400М « 509» та поранення трьох військовослужбовців загону просив призначити службове розслідування.

13.07.2022 року наказом командира НОМЕР_3 загону морської охорони №230-АГ по факту можливого порушення правил поводження зі зброєю призначено службове розслідування.

За результатами проведення службового розслідування 16.09.2022 року було складено висновок службового розслідування по факту можливого порушення правил поводження зі зброєю, що стався 11 липня 2022 року на КаМО проекту 1400M « 509» BG-101, відповідно до якого було запропоноване:

1. Висновки та матеріали службового розслідування направити для прийняття правового рішення до Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері.

2. За результатами службового розслідування поінформувати: начальника 7 управління ДВКР СБ України, начальника відділу внутрішньої та власної безпеки по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

3. Начальнику відділення ракетного та артилерійського забезпечення відділу матеріально технічного забезпечення капітану 3 рангу Андрію ШВЕЦЮ використаний в наслідок пострілу зняти з обліків M72 LAW, серійний номер 200891 в кількості однієї штуки списати з обліку загону встановленим порядком.

4. Притягнути до матеріальної відповідальності капітана 1 рангу Миколу МИКОЛАЄВА, капітана 3 рангу ОСОБА_8 , стягнути вартість РПГ M72 LAW з врахуванням кратності пропорційно, в сумі 17221,22 грн.

5. Скласти протокол у відношенні капітана 3 рангу ОСОБА_8 за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-20 КУПАП та направити до Очаківського районного суду, оскільки під час виконання службових обов`язків знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

6. Відділу професійної підготовки спланувати комплекс заходів по дотриманню заходів безпеки під час поводження зі зброєю.

7. Відділу соціально гуманітарного забезпечення спланувати доведення до персоналу статей Кримінального Кодексу України, Розділ Військові злочини (військові кримінальні правопорушення).

8. Висновки службового розслідування довести до зацікавлених осіб.

На підставі зазначеного висновку службового розслідування, відповідачем прийнято наказ від 19.09.2022 року №334-АГ «Про підсумки службового розслідування», яким зокрема у п.5 та 6 притягнуто до матеріальної відповідальності капітана 1 рангу ОСОБА_30 , капітана 3 рангу ОСОБА_3 , стягнуто вартість РПГ M72 LAW з врахуванням кратності в сумі 8610,61 грн. з кожного та наказано заступнику командира загону командиру дивізіону капітану 2 рангу ОСОБА_31 скласти протокол у відношенні капітана 3 рангу ОСОБА_3 за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-20 КУпАП та направити до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області.

Сума, яка визначена у наказі застосована згідно таблиці кратності відповідно до Постанови КМУ України № 604 від 15.07.2020 року.

Не погоджуючись із зазначеними висновками службового розслідування та оскаржуваним наказом в частині, що стосується ОСОБА_1 , останній звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.1 Закону України Про Державну прикордонну службу України від 03.04.2003 року № 661-IV (далі - Закон № 661-IV) на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до ст. 4 Закону № 661-IV правовою основою діяльності Державної прикордонної служби України є Конституція України, Закон України "Про державний кордон України", цей Закон, інші закони України, видані на їх виконання акти Президента України, Кабінету Міністрів України, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Комплектування Державної прикордонної служби України військовослужбовцями і проходження ними військової служби здійснюються на підставі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Уповноважені посадові особи Державної прикордонної служби України попередньо вивчають склад призовників та здійснюють їх добір у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (ч. 5 ст. 14 Закону № 661-IV).

Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут ВС), яким визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах. Дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Відповідно до статті 13 Статуту ВС, військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (ст. 16 Статуту ВС).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.11.2021 року №815 затверджено Порядок проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України (далі - Порядок №815), яким визначено підстави та процедуру проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Державної прикордонної служби України (органи Держприкордонслужби), оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішень, а також повноваження посадових осіб під час проведення службового розслідування.

Відповідно до пунктів 1, 4, 5, 6, 8 розділу ІI Порядку №815 службове розслідування призначається письмовим наказом начальника (командира) органу Держприкордонслужби. Інші посадові особи можуть звертатися з клопотанням за підпорядкованістю про призначення службового розслідування.

Підставою для призначення службового розслідування є:

наявність інформації про невиконання або неналежне виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків;

наявність інформації про порушення військової дисципліни або громадського порядку, вимог законодавства, наказів начальників (командирів), розпорядчих документів або виявлення ознак таких порушень;

виявлення фактів завдання шкоди;

припис Національного агентства з питань запобігання корупції або подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції;

установлення фактів дискримінації за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак, а також сексуальних домагань;

неправомірне застосування військовослужбовцем заходів фізичного впливу, спеціальних засобів, вогнепальної зброї, озброєння та бойової техніки.

Начальник (командир) органу Держприкордонслужби зобов`язаний призначити службове розслідування: не пізніше десяти діб від дня, коли йому стало відомо про правопорушення; протягом трьох діб - за фактами, які є підставою для усунення військовослужбовця від виконання службових обов`язків, або після отримання письмової доповіді посадових (службових) осіб про завдання шкоди.

У наказі про призначення службового розслідування зазначаються:

підстави для призначення службового розслідування; посада, військове звання, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, стосовно якої має бути проведено службове розслідування (якщо її встановлено); посада, військове звання, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, якій доручено проведення службового розслідування, або голови та членів комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування); мета проведення службового розслідування; дати початку проведення службового розслідування та подання висновку службового розслідування на затвердження; матеріально-технічне забезпечення роботи посадової особи чи комісії на час проведення службового розслідування (за потреби); інші, прийняті в разі потреби, рішення начальника (командира) органу Держприкордонслужби.

Службове розслідування може бути проведено особисто начальником (командиром) органу Держприкордонслужби чи доручено військовослужбовцю офіцерського складу. У разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу службове розслідування може бути доручено військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Згідно з п. 1, 4 розділу ІV Порядку №815, службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення. Службове розслідування починається з дня, визначеного в наказі про призначення службового розслідування. Днем закінчення службового розслідування є день затвердження висновку службового розслідування начальником (командиром), який призначив службове розслідування.

У відповідності до п. 3, 4 розділу V Порядку №815 особи, які проводять службове розслідування, забезпечують повноту, всебічність та об`єктивність проведення службового розслідування та не повинні допускати розголошення інформації, яка стосується службового розслідування.

Особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право:

отримувати інформацію про підстави проведення службового розслідування, склад комісії;

брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування;

відмовлятися давати пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом;

висловлювати письмові зауваження щодо повноти та об`єктивності проведення службового розслідування;

звертатися з письмовим рапортом до начальника (командира) органу Держприкордонслужби, який призначив службове розслідування, щодо ознайомлення з висновком та матеріалами службового розслідування в частині, що її стосується, з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими актами законодавства;

оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, визначені законом.

Згідно із розділу VІ Порядку від 08.11.2021 року №815, за результатами службового розслідування складається висновок службового розслідування.

У висновку службового розслідування зазначаються:

посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи (осіб), яка(і) проводила(и) службове розслідування;

підстави для проведення службового розслідування;

установлені під час службового розслідування обставини, за яких військовослужбовцем (військовослужбовцями) учинено правопорушення, які стали підставою для призначення службового розслідування;

час, місце, спосіб, мотив та мета вчинення правопорушення, його наслідки (їх тяжкість);

посада, військове звання, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), персональні дані (дата та місце народження, освіта, період військової служби, період перебування на займаній посаді, наявність або відсутність у неї незнятих дисциплінарних стягнень), характеристика особи, яка вчинила правопорушення, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли його вчиненню;

наявність причинного зв`язку між неправомірними діяннями військовослужбовця та їх наслідками;

умови, що передували вчиненню правопорушення або спонукали до його вчинення;

вимоги законодавства або посадові обов`язки, які було порушено; завдана шкода та її розмір;

наявність вини військовослужбовця (військовослужбовців), обставин, що її пом`якшують чи обтяжують, а також ставлення військовослужбовця (військовослужбовців) до вчиненого;

відомості про залучення фахівців та дані про них (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), посада), надані ними висновки;

відомості, що підтверджують чи спростовують інформацію, яка стала підставою для призначення службового розслідування;

пропозиції щодо застосування до військовослужбовця (військовослужбовців) дисциплінарного стягнення, притягнення до матеріальної відповідальності, ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень (за наявності), обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, а також відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів та про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством;

запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

До висновку службового розслідування додаються пояснення, акти, довідки, характеристики, копії службових карток та інші матеріали, що стосуються службового розслідування.

У разі наявності у висновку службового розслідування відомостей, які в установленому законодавством порядку віднесені до державної таємниці або до інформації, що належить до службової, такому висновку надається відповідний гриф секретності або гриф «Для службового користування».

Висновок службового розслідування підписується особами, які проводили службове розслідування, та візується посадовою особою юридичної служби. У разі встановлення порушення порядку проведення службового розслідування та/або вимог законодавства посадова особа юридичної служби надає свої письмові заперечення, які долучаються до матеріалів службового розслідування, про що робиться запис у висновку службового розслідування.

Після підписання та візування посадовою особою юридичної служби висновок службового розслідування з матеріалами, що стосуються службового розслідування, подаються на розгляд та затвердження начальникові (командиру) органу Держприкордонслужби, який призначив таке розслідування.

Відповідно до розділу VІІ Порядку №815, за результатами розгляду висновку та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, начальник (командир) органу Держприкордонслужби затверджує висновок службового розслідування та приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Приписами абзацу 3 пункту 3 розділу VІІ Порядку №815 визначено, що у разі доведення вини військовослужбовця в завданні шкоди державі начальник (командир) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення військовослужбовця до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню, а якщо шкода завдана кількома військовослужбовцями,- суми, що підлягає стягненню окремо з кожного військовослужбовця, з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання ними шкоди.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" від 03.10.2019 року № 160-IX (далі - Закон № 160-IX).

Пунктами 4, 5 статті Закону № 160-IX визначено, що:

матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності; пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Відповідно до статті 3 Закону № 160-IX підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди. Притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України.

Згідно з п. 1 ч. 1 статті 6 Закону № 160-IX, особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону № 160-IX, розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Частинами 5, 6 статті 8 Закону № 160-IX визначено, що порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Статтею 9 Закону № 160-IX визначено обставини, що виключають матеріальну відповідальність.

Так, завдана шкода не підлягає відшкодуванню, а особи звільняються від матеріальної відповідальності у разі, якщо шкоду завдано внаслідок: 1) дії непереборної сили; 2) необхідної оборони; 3) крайньої необхідності; 4) виконання наказу або розпорядження командира (начальника), крім випадків виконання явно злочинного наказу або розпорядження; 5) виправданого службового ризику; 6) затримання особи, що вчинила злочин, фізичний або психічний примус; 7) виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації. Обставини, що виключають матеріальну відповідальність, підлягають встановленню під час проведення розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 160-IX, відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Частинами 1 та 2 Закону № 160-IX передбачено, що посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.

У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Відтак, з викладених норм законодавства України вбачається, що передумовою для притягнення особи до матеріальної відповідальності у повному розмірі завданої шкоди в разі виявлення знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, є, серед іншого, встановлення вини особи у вчиненні таких дій, а також розміру завданої шкоди, за наслідками здійснення службового розслідування.

Так, підставою для прийняття оскаржуваного наказу в частині, яка стосується позивача, є встановлені у висновку службового розслідування обставини його недбалості, які проявились у бездіяльності капітана 3 рангу ОСОБА_1 як командира підрозділу, яка зробила можливим використання іншими військовослужбовцями катеру бойового РПГ М72 LAW в приміщенні ходової рубки з подальшим випадковим пострілом.

Під час проведення службового розслідування відібрані пояснення у військовослужбовців, які мале пряме або опосередковане відношення до події, яка сталася 11 липня 2022 року на КаМО 1400М « 509».

З пояснень командира катера КаМО « 509» BG-101 капітана 3 рангу ОСОБА_3 стало відомо про те, що:

«11 липня 2022 року капітан 3 рангу ОСОБА_9 виконував обов`язки командира катера КаМО проекту 1400М « 509» BG-101 під наглядом капітана 3 рангу ОСОБА_32 .

В другій половині дня на борт катера який перебував в пункті базування на причалі Волоський косі р. Південний Буг, прибув заступник командира загону начальник відділу професійної підготовки капітан 1 рангу ОСОБА_33 з метою проведення занять та прийняття заліків у персоналу катера на самостійне управління своїм завідуванням.

Після прийняття заліків капітан 1 рангу ОСОБА_33 в ходовій рубці катера в присутності капітана 3 рангу ОСОБА_8 та капітана 3 рангу ОСОБА_32 почав проводив прийом заліків по знанню використання РПГ.

До опитування були залучені 3 військовослужбовці.

Під час перебування на борту катера капітан 1 рангу ОСОБА_33 міри безпеки при поводженні зі зброєю не доводив, будь який інструктаж по мірам безпеки не проводилися.

В планах проведення занять на катері такого заняття як поводження з РПГ не передбачалося.

Капітан 3 рангу ОСОБА_9 особисто був проти проведення опитування персоналу по використанню РПГ та його розгортання в приміщенні ходової рубки.

Під час опитування особовий склад, що залучався, відмовився практично розгортати РПГ в бойове положення.

Результати опитування персоналу не задовольнили капітана 1 рангу ОСОБА_34 , тому ним було надано вказівку капітану 3 рангу ОСОБА_35 провести демонстрацію переведення РПГ в положення для стрільби. Детально які дії з гранатометом проводив ОСОБА_36 , ОСОБА_9 не бачив, оскільки попередній він перебував спиною до ОСОБА_8 . При його спробі перевести гранатомет в початкове положення виникли труднощі, тубус не гранатомета не складувався.

Для надання допомоги, до приміщення ходової рубки було запрошено штаб-старшину ОСОБА_37 , та визначено винести гранатомет за межі ходової рубки де перевести РПГ в похідне положення. Під час передачі РПГ з рук в рук ОСОБА_38 відбувся постріл. Напрямок пострілу був в ходову рубку, в наслідок чого капітаном 3 рангу ОСОБА_39 , капітаном 3 рангу ОСОБА_40 , та капітаном 1 рангу ОСОБА_41 було отримано поранення.

Особовим складом екіпажу катеру було надано первинну медичну допомогу пораненим, та направлено до медичного закладу м. Очаків.

На особисту думку ОСОБА_8 , постріл з РПГ став можливий внаслідок зняття РПГ з запобіжнику, та натиску на кнопку пуску.

Будь яких алкогольних напоїв на передодні, в день події та після ОСОБА_39 не вживалось. Результати токсикологічного дослідження від 27 липня 2022 №1150 про стан алкогольного сп`яніння пояснити не може.

Раніше зайняття з особовим складом по застосуванню РПГ, заходам безпеки, проводились ОСОБА_39 та штаб-старшиною ОСОБА_42 ».

Так, заступник командира дивізіону катерів морської охорони капітан 3 рангу ОСОБА_17 пояснив наступне:

« 11 липня 2022 року, в другій половині дня, на борт катера який перебував в пункті базування на причалі Волоський косі р. Південний Буг (КаМО « 509» BG-101), прибув заступник командира загону начальник відділу професійної підготовки капітан 1 рангу ОСОБА_33 з метою проведення занять та прийняття заліків у персоналу катера на самостійне управління своїм завідуванням.

Станом на 11 липня 2022 року обов`язки командира катера на КаМО проекту 1400М « 509» BG-101 виконував капітан 3 рангу ОСОБА_9 .

Відповідно до службового завдання з 10 липня 2022 року капітан 3 рангу ОСОБА_36 прибув на катер з метою посилення екіпажу катеру під час виконання завдань по відбиттю збройної агресії Російської Федерації, та надання практичної допомоги командуванню катера.

Під час перебування на катері капітан 1 рангу ОСОБА_43 в ходовій рубці в присутності капітана 3 рангу ОСОБА_32 проводив прийом заліків на керування катером, несення самостійної ходової та якірної вахт.

До заліків залучались капітан 3 рангу ОСОБА_9 , лейтенант ОСОБА_44 та штаб-старшина ОСОБА_45 .

Після прийому заліків, за вказівкою капітана 1 рангу ОСОБА_15 , з метою перевірки знань та уміння персоналу користуватись ручним протитанковим гранатометом М72 LAW в приміщенні ходової рубки, в присутності капітана 3 рангу ОСОБА_32 та капітана 3 рангу ОСОБА_8 здійснювалось часткове опитування екіпажу, а саме матроса ОСОБА_46 , матроса ОСОБА_47 та головного старшини ОСОБА_48 ЛАПАТЕЙ. Безпосередньо демонстрація приведення РПГ в готовність до використання здійснювався капітаном 3 рангу ОСОБА_40 особисто в приміщенні ходової рубки на штурманському столі.

ОСОБА_40 було знято запобіжне кільце та розкрито тубус гранатомета рухом вперед. Після демонстрації розгортання РПГ під час його переведення в похідне положення в нього виникли труднощі щодо його складання.

В подальшому було викликано штаб-старшину ОСОБА_37 для надання допомоги в зборі РПГ в вихідне положення. Під час передачі РПГ штаб-старшині ОСОБА_49 з РПГ був здійснений постріл.

Під час пострілу ОСОБА_45 перебував в приміщенні ходової рубки біля виходу з лівого борту, капітан 3 рангу ОСОБА_36 знаходився позаду на відстані близько 1 метра.

Напрямок пострілу був в ходову рубку, в наслідок чого капітаном 3 рангу ОСОБА_40 та капітаном 3 рангу ФРАНЧУКОМ, капітаном 1 рангу НІКОЛАЄВИМ було отримано поранення. Екіпажем катеру було надано первинну медичну допомогу пораненим та направлено до медичного закладу м. Очаків.

Перед опитуванням знань будь-яких інструктажів, заходів безпеки не доводилось. З боку ОСОБА_32 не було заперечень щодо залучення до проведення занять з бойовим РПГ. На мій погляд постріл став можливий внаслідок можливої несправності РПГ та особливостей експлуатації даного виду озброєння.

11 липня 2022 року будь-яких ознак перебування капітана 3 рангу ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння не спостерігалось».

Допитаний у судовому засіданні свідок, ОСОБА_25 підтвердив свої пояснення, які надавав при проведенні службового розслідування, додатково суду пояснив, що ініціатором демонстрація приведення РПГ в готовність до використання був ОСОБА_50 . Сам свідок не мав допуску на самостійне керування катеру. Командиром катеру був ОСОБА_13 .

Дії третьої особи, були предметом дослідження справи 420/13061/24 за позовом ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_5 де третя особа просила суд визнати протиправними та скасувати Наказ Командира ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_1 капітана 1 рангу ОСОБА_51 «Про призначення службового розслідування» від 13.07.2022 №230 -АГ 4; визнати протиправними та скасувати Наказ Командира ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_1 капітана 1 рангу ОСОБА_51 «Про продовження терміну службового розслідування» від 11.08.2022 № 229- АГ; визнати протиправним та скасування пункту 5 Наказу ІНФОРМАЦІЯ_4 (Командира військової частини НОМЕР_1 ) капітана 1 рангу ОСОБА_51 «Про підсумки службового розслідування» від 19.09.2022 № 334 АГ, в частині що стосується заступника командира загону начальника відділу професійної підготовки ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду у задоволенні позову відмовлено. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року рішення залишено без змін.

Судами встановлено «що встановлені обставини під час службового розслідування щодо ролі учасників події, яка сталася 11.07.2022 року на катері КаМО « 509» BG-101, підтверджується відповідними поясненнями вищевказаних осіб, які логічно та послідовно відображено у Висновку службового розслідування від 16.09.2022 року».

Відповідно до статті 56 Статуту ВС, командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості. Командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.

При цьому, позивач в обгрунтування протиправності оскаржуваного в частині наказу посилається на те, що ОСОБА_12 не отримував від нього дозволу на проведення будь-яких заходів зі зброєю ознайомивши з розпорядженням перейшов до його виконання, що він не несе персональної чи іншої відповідальності за проведене навчання та неправильне поводження зі зброєю та що: 1) Хто повинен був проводити інструктаж з поводженням під час здійснення навчання зі зброєю (РПГ) а також наявність книги обліку такого інструктажу, 2) Чи передана вогнепальна зброя яка була наявна на катері КаМО проекту 1400M « 509» BG 101 саме командиру катера - капітану 3 рангу ОСОБА_14 на зберігання та експлуатацію 3) яким чином міг уникнути капітан Франчук нецільового використання РПГ М72 тоді як по-перше, не міг не коритися командиру вищого рангу, та по-друге не надавав дозволу на це використання а й в результаті отримав сам поранення.

Щодо вказаних доводів позивача суд зазначає наступне.

Так, з огляду на матеріали справи, позивач відповідно до накладної (вимоги) №1967/2 від 09.07.2022 року прийняв (отримав) 1 шт. РПГ М72 LAW ціною 1565,620.

Згідно з рапортом від 08.07.2022 року командир КаМо BG-101 ОСОБА_13 доповів заступнику командира дивізіону Морської охорони (з м.д. н.п. Скадовськ) капітану 3 рангу ОСОБА_52 , що справи, обов`язки та матеріальні цінності командира катера морської охорони 1 рангу проекту 1400М Гриф BG-101 прийняв, до виконання обов`язків приступив з 08.07.2022 року. Суд вважає, що саме з зазначеного рапорту можливо зробити висновок, що позивач прийняв на себе командування і керування катером, на якомустався в подальшому стався вибух.

При цьому, відповідно до посадової інструкції командира катера КаМО « 509» BG-101 основна мета діяльності є підтримання постійної бойової готовності катера та успішне виконання ним поставлених завдань (абз.1-2 розділу 1). Командир катера є прямим начальником для персоналу катеру, а також є начальником для старшин та матросів відповідно до статті 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (абз. 11 розділу 1).

Відповідно до розділу 2 зазначеної посадової інструкції командир катера зобов`язаний: утримувати ввірений йому катер у призначеній готовності до несення прикордонної служби (абз.3); керувати професійною підготовкою особового складу, спрямовувати професійну підготовку на виконання поставлених завдань (абз.4); особисто керувати проведенням катерних бойових навчань (вправ), а також занять та тренувань командного пункту, відпрацьовуючи взаємодію з бойовими постами абз.5); інформувати свого помічника про отримані накази, інструкції, а також про свої розпорядження, віддані безпосередньо (абз. 17); контролювати зберігання на катері боєприпасів, вибухових, хімічних та легкозаймистих речовин, а також зберігання та використання стрілецької зброї (абз. 29).

Також, згідно розділу 2 зазначеної посадової інструкції присутність на катері старших начальників не знімає з командира катера відповідальності за катер і за виконання своїх обов`язків.

Згідно з розділом 4 посадової інструкції командира катера КаМО « 509» BG-101 командир катера, згідно із Законодавством України, несе відповідальність:

за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, що передбачені цією посадовою інструкцією, законодавством України; в межах, визначених чинним законодавством України;

за правопорушення, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності, - в межах, визначених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України;

за завдання матеріальної шкоди в межах, визначених чинним цивільним законодавством та законодавством про працю України;

за неякісне або несвоєчасне виконання посадових завдань та обов`язків;

за бездіяльність або невикористання наданих йому прав;

за порушення норм етики поведінки та обмежень, пов`язаних з проходженням служби;

за порушення правил несення служби;

за перебування на службі в стані алкогольного сп`яніння;

за вживання спиртних напоїв на службі;

за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладені обставин суд робить висновок, що позивач був матеріально відповідальною особою за РПГ М72 LAW як такий, що прийняв (отримав) його за накладною №1967/2 від 09.07.2022 року та згідно абзацу 29 розділу 2 посадової інструкції командира катера КаМО « 509» BG-101.

Крім того, згідно зі статтею 60 Конституції України, ніхто не зобов`язаний виконувати явно злочинні розпорядження чи накази. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу настає юридична відповідальність.

Тобто позивач, зважаючи на те, що йому було відомо про відсутність в планах проведення занять на катері такого заняття, як поводження з РПГ та враховуючи його пояснення під час службового розслідування щодо того, що позивач особисто був проти проведення опитування персоналу по використанню РПГ та його розгортання в приміщенні ходової рубки, водночас, надав капітану 1 рангу ОСОБА_11 та іншим особам доступ до РПГ, незважаючи на те, що згідно статті 60 Конституції України та відповідно до норм чинного законодавства та своєї посадової інструкції мав обов`язок відмовити у наданні до нього доступу.

В матеріалах як службового розслідування, так і в матеріалах справи відсутні докази вжиття позивачем будь-яких дій щодо перешкоджання (чи хоча б словесної відмови) капітану 3 рангу ОСОБА_52 , штаб-старшині ОСОБА_53 та капітану 1 рангу ОСОБА_11 у доступі до РПГ М72 LAW.

Згідно зі ст. 13 Статуту ВС, військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання травматизму.

Відповідно до ст. 16 Статуту ВС, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Частиною 3 статті 2 Статуту ВС установлено, що у разі застосування і використання зброї військовослужбовець зобов`язаний вжити всіх заходів для того, щоб не було завдано шкоди стороннім особам.

Абзацом 16 статті 59 Статуту ВС визначено, що командир (начальник) зобов`язаний здійснювати заходи щодо безпеки особового складу військової частини, корабля (підрозділу) та інших осіб під час роботи з озброєнням, бойовою та іншою технікою, обладнанням, проведення стрільб, навчань, несення вартової і внутрішньої (чергової та вахтової) служби, виконання інших військових обов`язків.

На підставі викладеного, суд робить висновок про відсутність підстав для вирішення питання про недоведеність висновків акту службового розслідування та про протиправність оскаржуваного в частині, що стосується позивача, наказу.

При цьому, суд не надає оцінки наявного у матеріалах службового розслідування результат токсикологічного дослідження КНП Миколаївський обласний центр психічного здоров`я №1150 від 27.07.2022 року, відповідно до якого при токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_1 (здійсненого 27.07.2022 року), взятої 11.07.2022 року о 18.15 год, виявлено етанол в концентрації (за методикою ГРХ) 1,74г/л (%) з огляду на те, що такий результат не є підставою прийняття оскаржуваного в частині наказу.

Крім того, суд наголошує, що за своєю правовою природою висновок службового розслідування є службовим документом, який фіксує факт проведення службового розслідування і є носієм доказової інформації про обставини, що стали підставами для його призначення. Висновки службового розслідування не породжують обов`язкових юридичних наслідків.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 10.02.2021 року у справі №640/9600/20.

Таким чином, суд робить висновок про відсутність порушення відповідачем норм чинного законодавства при прийнятті оскаржуваного в частині наказу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підставі вищевикладено, суд робить висновок що даний адміністративний позов не належить до задоволення.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 139, 173-183, 192-228, 243, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 , про визнання необґрунтованим та не доведеним Висновок службового розслідування, визнання протиправним та скасування п.5-6 Наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 19 вересня 2022 року № 334АГ.

Відповідно до ст.255 КАС України, рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ).

Відповідач Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ).

Третя особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 22 травня 2025 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.