Справа № 400/452/25
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2025-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 р. № 400/452/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, просп. Соборний, 158Б,м. Запоріжжя,69005,

провизнання протиправним та скасування рішення від 25.12.2024 року № 58; зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту Позивач) звернулася з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі по тексту - Відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області (далі по тексту - Відповідач 2) з вимогами про:

- визнання протиправними та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 25.12.2024 року № 58 про відмову у призначені пенсі за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 02.03.1992 по 12,08.1996 на підприємстві МП «Рапід» згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 15.08.1980 року;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 23.07.2023 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Відповідачами не враховано періоди роботи у зв`язку з недоліками в заповненні трудової книжки. Такі рішення відповідачів позивач вважає протиправними.

29.01.2025 р. Відповідачем 2 подано відзив на позовну заяву, де вказано, що страховий стаж Позивача становить 28 років 06 місяців 26 днів. За результатами розгляду заяви про призначення пенсії Позивачу встановлено, що під час призначення пенсії за віком до страхового стажу не був враховано період роботи з 02.03.1992 по 12.08.1996, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 15.08.1980, оскільки Позивач був прийнятий у ПП "Рапід", а завільнений з МЧП "Демтон". З урахуванням викладеного Позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком за заявою від 06.10.2023 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу за статтею 26 Закону № 1058.

31.01.2025 р. Відповідач 1 подав відзив на позовну заяву, в якому відзначив, що при розгляді трудової книжки позивача виявлено, що заявник був прийнятий у МР «Рапід» (запис №28 від 02.03.1992), а звільнений з МЧП «Демтон» (запис №30 від 12.08.1996, завірено печаткою МЧП «Демтон»). Отже, при заповненні трудової книжки було порушено вимоги Інструкції №58, Інструкції №162. На виконання вимог Порядку №637, необхідно надати довідку про перейменування підприємства. Порядок №637 передбачає також можливість надання уточнюючих довідок для підтвердження оспорюваного періоду роботу. Отже, за відсутності належного документального підтвердження, відсутні підстави для зарахування періодів роботи з 02.03.1992 по 12.08.1996 до страхового стажу.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

22.07.2023 року позивачці ОСОБА_1 виповнилося 60 років і відповідно до приписів ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вона досягла пенсійного віку.

11.07.2023 р. Позивач звернулася до відповідача 1 із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058).

11.07.2023 року за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області розглянута заява та 18.07.2023 року було прийняте рішення про відмову у призначені пенсі № 58.

06.10.2023 року позивач повторно звернулася до відповідача 1 із заявою про призначення пенсії за віком та додала до заяви про призначення пенсії додаткові документи.

Заява позивачки від 06.10.2023 року розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області. За результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.10.2023 року було прийняте рішення про відмову у призначені пенсі № 58.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 року у справі №400/14930/23 позов ОСОБА_1 задоволений частково.

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області було зобов`язане судом зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 01.12.1990 по 01.03.1992, з 13.08.1996 по 30.12.2000 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від про призначення пенсії за віком.

В частині зарахування до страхового стажу позивачки періодів роботи з 10.01.2001 по 02.06.2006, з 01.07.2006 по 30.12.2014 року та в частині зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком з 23.07.2023 року судом відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12,2024 року у справі №400/14930/23 Апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року скасоване та ухвалене нове рішення про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 18.07.2023р. №58, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.10.2023р. №58.

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області було зобов`язано зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.12.1990р. по 01.03.1992р., з 13.08.1996р. по 30.12.2000р. з 10.01.2001р. по 02.06.2006р., з 01.07.2006р. по 30.12.2014р. згідно трудової книжки від 15.08.1980р. НОМЕР_2 та зобов`язане повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.10.2023р. про призначення пенсії за віком, з урахування висновків суду.

Виконуючи рішення П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2024 року у справі №400/14930/23, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 від 06.10.2023 року та рішенням від 25.12.2024 року № 58 ОСОБА_1 було відмовлено у призначені пенсії за віком у зв`язку з відсутністю страхового стажу, визначеного ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ГУ ПФУ в Запорізькій області вважало, що позивачка має страховий стаж 28 років 6 місяців 26 днів, тоді як, для призначення пенсії за віком необхідний страховий стаж становить 30 років.

До страхового стажу відповідачем не зараховано періоди роботи:

- з 02.03.1992 по 12.08.1996, оскільки заявник був прийнятий у МП «Рапід». А звільнений з МЧП «Демтон». Необхідно надати довідку про перейменування підприємства.

Позивач вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 25.12.2024 року № 58 про відмову у призначені пенсі за віком у зв`язку з відсутністю у позивачки необхідного трудового стажу є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон № 1058 визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 26 Закону № 1058 починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Позивач на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком досягла 60 років. Таким чином, для призначення пенсії позивачу необхідно мати 30 років страхового стажу. Саме відсутність 30 років страхового стажу стала підставою для відмови у призначенні пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог нього Закону за даними, що містяться в системі, персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Закону № 1058 питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій регулювалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788), відповідно до ст. 56 якого до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв, при цьому зараховується робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до ст. 62 Закону України № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, пунктами 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 (далі Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У трудовій книжці позивача у всіх спірних періодах роботи зазначені номери і дати наказів, на підставі яких вони зроблені і дефектів їх вчинення не мають.

Трудова книжка позивачки НОМЕР_1 вперше заповнювалась 15.08.1980 р. На той час діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 р. № 162. За приписами вказаної Інструкції заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР та КЦСПС від 06.09.1973 р. № 656 "Про трудові книжки робітників та службовців" відповідальність за організацію роботи по веденню, обліку, зберіганню та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, призначена наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації.

Неналежне виконання своїх обов`язків відповідальними особами не може покладати на позивача відповідальність у вигляді відмови в зарахуванні до страхового стажу періоду роботи та, відповідно, відмови у призначенні пенсії за віком.

Суд критично ставиться до тверджень відповідача щодо неможливості зарахування відповідних періодів роботи до страхового стажу позивача, оскільки законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок працівників на уповноваженого працівника підприємства, вини позивача в неналежному заповненні її трудової книжки немає, а судом не встановлено недостовірності або інших ознак юридичної дефектності цієї трудової книжки, тому її належить розглядати як належний та допустимий доказ у справі, і зазначена обставина не може позбавити позивача конституційного права на соціальний захист та вирішення питання призначення пенсії.

Підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Пенсійний орган не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 р. по справі № 754/14898/15-а.

Щодо періоду роботи з 02.03.1992 по 12.08.1996.

02.03.1992 до трудової книжки НОМЕР_1 внесений запис № 28 згідно з яким позивач прийнята на роботу в МП «Рапід» менеджером.

Підстава внесення запису - наказ № 1 від 02.03.1992.

Відповідно до запису № 30 від 12.08.1996 у трудовій книжці, позивач звільнена за власним бажанням за наказом № 28 від 12.08.1996.

Записи №№ 28,30 внесені роботодавцем, завірені печаткою підприємства, підписом уповноваженої особи підприємства.

Крім того, робота позивачки на підприємстві «Рапід» у період з 02.03.1992 по 12.08.1996 підтверджується наказом від 02.03.1992 №1 про призначення позивачки на посаду менеджера малого приватного підприємства «Рапід», наказом № 20 від 02.04.1993 року про переведення позивачки на посаду комерційного директора малого приватного підприємства «Рапід» та наказом № 28 від 12.08.1996 року про звільнення позивачки з посади комерційного директора малого приватного підприємства «Рапід», а також довідкою про нарахування та виплату заробітної плати.

На переконання суду, сукупністю наданих позивачем документів підтверджено спірні періоди роботи Позивача.

З урахуванням викладеного, суд вважає протиправним незарахування відповідних періоді до страхового стажу Позивача.

Отже, рішення від 25.12.2024 р. №58 не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, та належить скасуванню, а відповідний період роботи належать зарахуванню до страхового стажу Позивача.

Пенсія, так само як і заробітна платня, є за своєю правовою природою взаємопов`язаними та рівнозначними формами соціального забезпечення, які виплачуються пенсіонерам та працівникам. Відмова відповідачів у призначенні позивачу пенсії порушує її право мирно володіти своїм майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відмова у призначенні пенсії істотно знижує рівень соціального забезпечення та фактично є відмовою держави від її зобов`язань, передбачених ст. 46 Конституції України, а отже є незаконною, порушує принципи справедливості та рівності громадян перед Законом та зменшує захищеність в умовах постійного зростання цін на товари та послуги.

Водночас, позовна вимога про зобов`язання призначити пенсію задоволенню не підлягає, оскільки зобов`язання відповідача 1 зарахувати до стажу спірні періоди та повторно розглянути заяву про призначення пенсії є достатнім способом захисту порушеного права позивача. Призначення та нарахування пенсії є дискреційними повноваженнями органів ПФУ, суд не має повноважень визначати всі необхідні умови для призначення пенсії, у тому числі обраховувати необхідний страховий стаж, та зобов`язувати органи ПФУ призначити пенсію.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивач надала квитанції про сплату судового збору в загальній сумі 1211,20 грн, відтак стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів солідарно підлягає 605,60 грн.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 25.12.2024 року № 58 про відмову у призначені пенсі за віком ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) період роботи з 02.03.1992 по 12.08.1996 на підприємстві МП «Рапід» згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 15.08.1980 року.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) судовий збір у сумі 302,80 грн (триста дві грн 80 коп.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

7. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області (просп. Соборний, 158Б, м. Запоріжжя, 69005, ідентифікаційний код 20490012) судовий збір у сумі 302,80 грн (триста дві грн 80 коп.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 23.05.2025 р.

Суддя Н. В. Лісовська