Справа № 380/22854/24
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/22854/24 пров. № А/857/12402/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Качмара В.Я., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року, головуючий суддя Сподарик Н.І., ухвалене у м. Львів, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ГУПФУ в Одеській області, ГУПФУ у Львівській області, в якому просила визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 30.09.2024 року №16 щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 року №3723 «Про державну службу» з урахуванням пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 року №889 «Про державну службу» з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 23.09.2024 року №2603-вих-373 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсію) за період з 01 березня 2018 року по 28 лютого 2023 року від 23.09.2023 року №2603-вих-374; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 року №3723 «Про державну службу» з урахуванням пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 року №889 «Про державну службу» на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 23.09.2024 року №2603-вих-373 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсію) за період з 01 березня 2018 року по 28 лютого 2023 року від 23.09.2023 року №2603-вих-374, з часу звернення за призначенням такої пенсії, тобто з 24 березня 2023 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду в адміністративній справі № 380/9107/23 від 12 серпня 2024 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 30.03.2023 року №16 та зобов`язано Головне управління в Чернівецькій області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», пункту 10 «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» з дня звернення із заявою з 24.03.2023 року. На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2024 року, ГУ ПФУ в Чернівецькій області розпорядженням від 04.09.2024 року №16 періоди роботи позивачки в органах місцевого самоврядування з 05.09.1996 року по 01.05.2016 року зарахував до стажу роботи на посадах, які віднесені до відповідних категорій державного службовця. Однак, враховуючи те, що під час обчислення розміру пенсії державного службовця відповідачем не було враховано заробітної плати, визначеної у листі відповіді від 20.03.2023 року №2603-вих-327, виданому Управлінням соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, розмір пенсії позивача з 24.03.2023 року визначено в мінімальному розмірі. Управлінням соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради видано позивачці довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 23.09.2024 року №2603-вих-373 та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією) за період з 01.03.2018 року по 28.02.2023 року від 23.09.2024 року №2603-вих-374. 24.09.2023 позивачка звернулась до відповідача із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 року №889 з урахуванням відповідних довідок про складові заробітної плати державного службовця (згідно висновків Восьмого апеляційного адміністративного суду, викладених від 12.08.2024 року у справі №380/9107/23). До заяви про призначення пенсії відповідно до Закону №3723 позивачка долучила довідки від 23.09.2024 року №2603-вих-373 та від 23.09.2024 року №2603-вих-374. ГУ ПФУ в Одеській області рішенням №16 від 30.09.2023 року відмовило у призначення пенсії у зв`язку з тим, що посади, на яких працювала позивач не відносяться до категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723 та актами Кабінету Міністрів України. Позивач вважає вказане рішення протиправним, а тому звернулась з вказаним позовом до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №16 від 30.09.2024 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи з 02.10.2001 року по 24.09.2024 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.09.2024 року про переведення з пенсії за віком призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року за №3723-XII, та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУПФУ в Одеській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, не надано належної правової оцінки наявним доказам, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що 01.05.2016 року набрав чинності Закон №889, у зв`язку з чим Закон України від 16.12.1993 року №3723 «Про державну службу» втратив чинність, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і п. 12 Прикінцевих положень Закону № 889. Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону №3723 на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Зазначає, що для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст. 37 Закону № 3723 передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж. На підставі заяви та доданих документів Головним управлінням винесено рішення від 30.09.2024 року №16 про відмову у перерахунку пенсії, оскільки станом на 01.05.2016 року позивач не працював на посадах, які відносяться до категорій посад державних службовців визначених ст. 25 Закону №3723.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., з 05.09.1996 року і станом на час звернення до суду з позовом, проходить службу на різних посадах в органах місцевого самоврядування, а саме: з 05.09.1996 року по 01.10.2001 року на посаді спеціаліста ІІ категорії, згодом І категорії Галицької районної адміністрації (далі РА), з 02.10.2001 року до тепер на посаді спеціаліста сектору соціальних програм Сихівського відділу соціального захисту (далі ВСЗ). За час проходження публічної служби ОСОБА_1 : - 05.05.1996 року прийняла присягу державного службовця, присвоєно 15 ранг; - 01.09.1998 року присвоєно 14 ранг державного службовця; - 01.09.2000 року присвоєно 13 ранг державного службовця; - 09.11.2001 року прийняла присягу державного службовця місцевого самоврядування; - 01.01.2003 року присвоєно 6 категорію та збережено 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування; - 15.03.2004 року присвоєно черговий 12 ранг посадової особи місцевого самоврядування; - 15.03.2006 року присвоєно черговий 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування (підтверджується записами в трудовій книжці НОМЕР_1 від 31.03.1980 року).

Позивачка отримує пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_1 звернулася до органу ГУ ПФУ у Львівській області із заявою від 24.03.2023 року про перехід на пенсію відповідно до Закону 3723-XII.

30.03.2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 прийняло рішення №16, відповідно до котрого відмовило позивачці в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII за відсутністю стажу на посаді державної служби.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернулась з позовом до суду, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 30.03.2023 року №16 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» (далі Рішення, Закон №3723-XII відповідно) та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити, здійснити нарахування і виплату позивачу пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, пунктів 10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» (далі Закон №889-VIII) на підставі листа-довідки від 20.03.2023 року за №2603-вих-327, виданого Управлінням соціального захисту департаменту соціального захисту Львівської міської ради в розмірі 60 відсотків від заробітку за лютий 2023 року, з часу звернення за призначенням такої пенсії, тобто з 24.03.2023 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.12.2023 року у справі №380/9107/23 у задоволені позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року скасовано та прийнято постанову, якою позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 30.03.2023 року №16. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», пункту 10 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» з дня звернення із заявою, з 24.03.2023 року. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Листом від 17.09.2024 року за №1300-5305/8-1359507, ГУ ПФУ у Львівській області повідомило позивачку, що з метою виконання судового рішення у справі №380/9107/23, спеціалістами відділу було здійснено переведення з пенсії за віком відповідно до Закону №1058 на пенсію за віком відповідно до Закону №889 з 24.03.2023 року, з зарахуванням до стажу державної служби періоду роботи з 05.09.1996 року по 31.07.2022 року. Оскільки в рішенні суду відсутні зобов`язання щодо врахуванням наданої довідки від 20.03.2023 року №2603-вих-327, виданою Управлінням соціального захисту департаментом гуманітарної політики Львівської міської ради, відтак, розмір пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» розраховано на підставі матеріалів пенсійної справи. За наслідками перерахунку на виконання рішення суду розмір пенсії з 24.03.2023 року становитиме 2093,00 грн, з 01.03.2024 року 2361,00 грн, що призводить до зменшення розміру пенсійної виплати. Враховуючи вищевикладене, просили позивачку висловити свою позицію щодо виконання рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2024 року у справі №380/9107/23.

23.09.2024 року Управлінням соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради видано довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №2603-вих-373 про розмір заробітної плати позивачки станом на 24.03.2023 року та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців підряд перед звернення за пенсією) за період з 01.03.2018 року по 28.02.2023 року №2603-вих-374.

24.09.2024 року позивач звернулась до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про призначення/перерахунок пенсії, в якій просила перерахувати (вид перерахунку перехід на пенсію за іншим законом) з урахуванням зазначених вище довідок.

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої позивачкою заяви, визначено Головне управління ПФУ в Одеській області.

За результатами розгляду заяви позивачки, Головне управління ПФУ в Одеській області прийняло рішення про відмову у переведенні з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 30.09.2024 року №16, у зв`язку з тим, що станом на 01.05.2016 року заявниця не працювала на посадах, які відносяться до категорії посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ (працювала на посаді службовця органів місцевого самоврядування) та не має 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернулася з позовом до суду.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ набула право на призначення пенсії відповідно до положень Закону №3723-ХІІ, оскільки досягла 60-річного віку, займала станом на 01.05.2016 року посаду, робота на якій зараховується до державної служби, та мала стаж державної служби понад 10 років, тому набула право на призначення пенсії відповідно до положень Закону.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.46 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у частині 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Відповідно до частин 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, до 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 1 травня 2016 року, відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Законодавством визначено певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статті 25 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 року певного стажу держслужби така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до зазначеної статті є досягнення такими особами пенсійного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 46 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у пункті 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 року №229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII.

Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, у даному випадку, слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року №283 (далі Порядок №283).

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Так, абзацом 13 пункту 2 Порядку № 283 передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема: на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Згідно з п. 4 Порядку № 283 обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Крім того, пунктом 4 частини 2 статті 46 Закону № 889-VIII визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Відповідно до пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується (служба), зокрема, робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Вказане спростовує доводи скаржника про те, що стаж роботи на посаді в органах місцевого самоврядування не може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця.

Статтею 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 року № 2493-ІІІ (далі - Закон № 2493-III) визначено, що служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2493-III посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно з ст. 3 Закону № 2493-III посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно до ч. 7 ст. 21 Закону № 2493-III в редакції, чинній з 01.10.2017 року, пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак попередня редакція цієї статті, що була чинною до 01.10.2017 року, встановлювала, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Стаття 14 Закону № 2493-III встановлює категорії посад в органах місцевого самоврядування, відповідно до яких: четверта категорія - посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад; сьома категорія - посади радників, консультантів секретаріатів районних у містах рад, спеціалістів виконавчих органів районних у містах, міських (міст районного значення) рад, спеціалістів виконавчих органів сільських, селищних рад.

Крім того, судова колегія враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 26.09.2019 року за результатом розгляду справи №530/1812/16-а, де вказано, що час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" зараховується до стажу державної служби.

З матеріалів справи слідує, що відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 , з 05.09.1996 року по 01.08.2001 року працювала на посаді спеціаліста II категорії РА, з 01.08.2001 року переведена з ІІ категорії на І; 01.10.2001 року звільнена з роботи у зв`язку з переведенням у відділ праці та соціального захисту населення Сихівської районної державної адміністрації м. Львова (прийняла присягу державного службовця 05.09.1996 року), з 02.10.2001 року прийнята по переводу на посаду спеціаліста І категорії (09.11.2001 року прийняла присягу службовця місцевого самоврядування); з 04.07.2007 року переведена за її згодою на посаду головного спеціаліста сектору соціальних програм Сихівського відділу соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради; з 10.06.2009 року переведена на посаду спеціаліста І категорії сектора соціальних програм Сихівського відділу соціального захисту; з 02.01.2017 року переведена на посаду головного спеціаліста сектора соціальних послуг Сихівського відділу соціального захисту, на які позивач працює і на даний час.

Вказані посади, відповідно до статті 14 Закону №2493-III, пункту 2 Порядку № 283, пункту 4 Порядку № 229 входять до переліку посад, що зараховуються до стажу державної служби.

Крім цього, 05.09.1996 року позивачем складено присягу державного службовця. Посаду, на якій працювала позивач, віднесено до відповідної категорії посад держаних службовців, присвоєння їм рангів та прийняття присяги державного службовця. 09.11.2001 року позивачем складено присягу посадової особи місцевого самоврядування.

Таким чином, стаж державної служби позивача загалом складає понад 20 років, відтак позивач набула право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Водночас, періоди перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, з 02.10.2001 року по 24.09.2024 року протиправно не зараховано відповідачем до стажу державної служби.

Колегія суддів наголошує, що посада, на якій позивач перебувала в органах місцевого самоврядування, відповідно до статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", пункту 2 Порядку № 283 входить до переліку посад, які зараховуються до стажу державної служби.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, оскільки ОСОБА_1 на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону 3723-XII досягла 60-річного віку, станом на 01.05.2016 року займала посаду, робота на якій зараховується до державної служби, та мала стаж державної служби понад 10 років, а тому набула право на призначення пенсії відповідно до положень Закону.

Відтак, спірний період роботи позивача з 02.10.2001 року по 24.09.2024 року повинен бути зарахованим до стажу державної служби для призначення пенсії за Законом №3723-ХІІ.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи з 02.10.2001 року по 24.09.2024 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.09.2024 року про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком державного службовця, та прийняти відповідне рішення.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду попередньої інстанції про те, що позовні вимоги в цій частині є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року у справі №380/22854/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді В. Я. Качмар
Т. В. Онишкевич