Справа № 175/18938/24
Суддя: Озерянська Ж. М.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/175/194/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.,

за участю секретаря Рожкової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Слобожанське справу за адміністративним позовом Савенкової Марини Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на неповнолітнього, та закриття провадження по адміністративній справі,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на неповнолітнього, та закриття провадження по адміністративній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №1334 від 01 серпня 2024 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 211 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Вказану постанову ОСОБА_2 як представник неповнолітнього ОСОБА_1 вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що порушено процедуру притягнення неповнолітньої особи до адміністративної відповідальності.

Ухвалою суду від 10 лютого 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Савенкова Марина Миколаївна, що діє в інтересах ОСОБА_1 у своєму позові просила суд поновити пропущений процесуальний строк для подання адміністративного позову в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на неповнолітнього, та закриття провадження по адміністративній справі. Постанову №1334 начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 211 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. скасувати. Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 211 КУпАП закрити у зв`язку з порушенням процедури притягнення неповнолітньої особи до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 надав до суду відзив на позов, в якому просив розглянути справу без участі їх представника та відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_1 недбало зберігав свій військово-обліковий документ, що призвело до приведення військово-облікового документу у непридатний для користування стан, тому 01 серпня 2024 року було складено протокол за ч. 2 ст. 211 КупАП, та 01 серпня 2024 року винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 850 грн.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з відзивом на позов та дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Відповідно до пп. 9 п. 1 Додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, призовники повинні негайно повідомляти районним (міським територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, підрозділам Служби зовнішньої розвідки за місцем військового обліку про втрату військово-облікового документа.

Згідно з п. 3 Додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За зіпсування або недбале зберігання військово-облікового документа на бланку громадянин України несе відповідальність відповідно до закону. (п. 25 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559).

Судом встановлено, що 01 серпня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_5 було складено протокол №1334 в якому зазначено, що призовник ОСОБА_1 недбало зберігав свій військово-обліковий документ, що призвело до приведення військово-облікового документу у непридатний для користування стан. Копію протоколу ОСОБА_1 отримав в день його складання, що підтверджуєтеся наданою до суду копією Справи 31334 про адміністративне правопорушення.

01 серпня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_5 було винесено Постанову №1334 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 211 КУпАП за недбале зберігання призовником військово-облікового документу (посвідчення про приписку до призовної дільниці), яке спричинило його втрату, вчинене в особливий період та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зі змісту ст.9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП ).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП ).

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до абзацу 5 п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно ст. 235 КупАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 2 ст. 211 КУпАП передбачено відповідальність за Зіпсуття або недбале зберігання призовниками, військовозобов`язаними і резервістами військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), яке спричинило їх втрату, в особливий період та тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим судом встановлено, що ОСОБА_1 станом на 01 серпня 2024 року (дата складення Протоколу №1334 та винесення Постанови №1334 про притягнення що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності) був неповнолітнім.

Інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка є неповнолітньою особою, представляють їх законні представники батьки (ст. 270 КУпАП)

До осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 КУпАП. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 КУпАП, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 КУпАП (ст. 13 КУпАП)

За вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; попередження; догана або сувора догана; передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання (статя 24-1 КУпАП).

Крім того, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років (ст. 221 КУпАП).

Суд зауважує, що згідно п.1 ст. 247 КупАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Таким чином в даному випадку, враховуючи вік особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу про адміністративне правопорушення повинен був розглядати суд, який має повноваження в даному конкретному випадку вирішувати питання про притягнення неповнолітнього ОСОБА_1 до відповідальності і накладення на нього стягнення в межах визначених діючим КУпАП.

Як зазначив в своїй постанові від 31 січня 2019 року по справі №760/10803/15-а адміністративне провадження №К/9901/19074/18, Касаційний Адміністративний суд, порушення процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Судом також враховано надані стороною відповідача матеріали адміністративної справи, однак жодних належних та допустимих доказів щодо можливості розгляду справи органом територіального комплектування та соціальної підтримки та накладення стягнення у вигляді штрафу суду не надано.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Як вбачається зі змісту ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе за наявності події адміністративного правопорушення та вини цієї особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами, на підставі своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи.

При цьому, виходячи із закріпленого в ч.4 ст.129 Конституції України принципу змагальності та рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається саме на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Тобто, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах стосовно оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Належними є докази, які містять інформацію відносно предмета доказування. Предметом же доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду певної справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 3 ст.286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню та оскаржувану Постанову №1334 начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 211 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. відповідно до ст.286 КАС України слід скасувати із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Стосовно поновлення ОСОБА_2 пропущеного процесуального строку для подання адміністративного позову в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на неповнолітнього, та закриття провадження по адміністративній справі суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, як оскаржувана постанова в день винесення не вручалася, відповідно до фіскального чеку направлена правопорушнику 07 серпня 2024 року, отримана лише 12 серпня 2024 року.

Відповідно до поштового конверту позовну заяву здано до поштового відділення на відправку 21 серпня 2024 року, та вхідна реєстрація заяви відбулася 12 грудня 2024 року.

Разом з тим, враховуючи системні порушення прав неповнолітньої особи та призначення адміністративного стягнення не передбаченого чинним законодавством, розгляд справи не уповноваженим органом, клопотання про поновлення строку звернення до суду підлягає задоволенню, у зв`язку з пропуском строку з поважних причин.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 210, 235, 251, 253, 289 КУпАП України, ст. ст. 2, 5, 6, 9, 72-78, 241-248, 194, 205, 229, 250, 268, 286 КАС України, суд -,

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_2 пропущений процесуальний строк для подання адміністративного позову в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на неповнолітнього, та закриття провадження по адміністративній справі.

Позовні вимоги Савенкової Марини Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на неповнолітнього, та закриття провадження по адміністративній справі - задовольнити.

Постанову №1334 начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 211 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. скасувати.

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 211 КУпАП закрити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення .У разі проголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в письмову провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Озерянська Ж.М.