Справа № 766/3838/25
Суддя: Майдан С. І.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/3838/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Майдан С.І.,

за участю секретаря: Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє Тихоша Сергій Миколайович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №1/1/803 про накладення адміністративного стягнення від 07.03.2024 року,

встановив:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковника ОСОБА_2 , № 1/1/803 від 07 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 статті 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень, та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивував тим, що 07 березня 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_3 склав відносно позивача адміністративний протокол за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП. Постановою № 1/1/803 про адміністративне правопорушення від 07.03.2025 року складеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що згідно з розділом 20 п. 1 п.п.5 Податкового кодексу складає 17 000 гривень (сімнадцять тисяч гривень). В обґрунтування постанови, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначив: громадянин ОСОБА_1 , будучи таким, що перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порушення вимог ч. 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», отримавши 06.02.2025 року в ІНФОРМАЦІЯ_3 направлення на проходження військово-лікарської комісії (медичного огляду) КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Тропіних», станом на 04.03.2025 року огляд не пройшов без будь яких поважних причин, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, що підтверджується даними реєстру «Оберіг», повісткою № 227, карткою обстеження та медичного огляду, та виявлено протоколом від 04.03.2025 року. Відповідно до протоколу від 04.03.2025 року ОСОБА_1 , вину не визнав, та пояснив, що знаходиться на лікуванні, але документів, які б підтверджували цей факт, ним не надано, як і не надано доказів, що він повідомляв ТЦК про необхідність продовження строку проходження ВЛК. Позивач вважає, що вказана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, є незаконною та необґрунтованою, винесеною с грубими порушеннями закону, і підлягає скасуванню. Згідно пунктом 63 постанови Уряду №560 від 16 травня 2024 року, військовозобов`язані, які звернулися до ТЦК та СП із заявою про відстрочку, не проходять медогляд до ухвалення рішення комісією. Проте в порушення вищезазначеної норми, працівники 1-го відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , не зважаючи на те, що ОСОБА_1 , 06.02.2025 року звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 про надання відстрочки на підставі абзацу 1 п. 9 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не взяли та не зареєстрували вказану заяву, яка в наступному була направлена поштою, а натомість видали направлення на проходження ВЛК. Незважаючи на порушені права ОСОБА_1 з боку працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 почав проходити ВЛК, але за станом здоров`я не зміг у встановлений Законом строк пройти ВЛК, оскільки в період з 07.02.2025 року по 17.02.2025 року знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Білозерська лікарня» Білозерської селищної ради Херсонського району Херсонської області, і в подальшому продовжував обстеження та лікування. 10.02.2025 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до ІНФОРМАЦІЯ_2 з викладеними вище обставинами, просив провести службову перевірку, та повідомив про проходження лікування та неможливістю подальшого проходження ВЛК. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 надавав підтверджуючи документи та повідомляв про причини несвоєчасного проходження ВЛК, що залишилося поза увагою працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 проігнорували, те що ОСОБА_1 мав відстрочку від призиву на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що підтверджується довідкою № 1/2823 від 20.12.2024 року та прийшов, щоб знову її отримати. При складанні адміністративного протоколу не було враховано, що позивач згідно ст.23 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» має право на отримання відстрочки від мобілізації, та яку отримав в установленому Законом порядку.

Ухвалою від 20.03.2025 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

12.05.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 надав до суду відзив, згідно якого вважає, що позовні вимоги не можуть бути задоволені, оскільки рішення про притягнення до адміністративної відповідальності було прийнято у цілковитій відповідності до норм матеріального права та з дотриманням адміністративної процедури. 04.03.2025 року уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 , будучи таким, що перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порушення вимог ч. 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», отримавши 06.02.2025 року в ІНФОРМАЦІЯ_3 направлення на проходження військово-лікарської комісії (медичного огляду) КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Тропіних», станом на 04.03.2025 року огляд не пройшов без будь-яких поважних причин, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. При складанні протоколу ОСОБА_1 надав пояснення, що був на лікарняному, але з доказів надав тільки електронні направлення від 03.03.2025 року на УЗІ та на консультацію невролога. ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, а також повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 07.03.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 . На ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень. Згідно облікової картки Оберіг та власного застосунку Резерв + у гр-на ОСОБА_1 відсутня інформація про ступінь його придатності до військової служби, що є вже самостійним складом адміністративного правопорушення в сфері законодавства про оборону. 06.02.2025 року ОСОБА_1 отримав повістку і направлення на ВЛК, яке мав пройти до 10.02.2025 року. Згідно картки медичного огляду ОСОБА_1 станом на момент винесення оскаржуваної постанови, ВЛК так і не пройшов, про свою хворобу ні ТЦК, ні військово-лікарську комісію не повідомляв, так як в цьому випадку до нього не було б жодних претензій і йому б продовжили строки проходження ВЛК. До позовної заяви позивач надав виписку з історії хвороби, згідно якої він з 07.02.2025 року по 17.02.2025 року перебував на стаціонарному лікуванні із скаргами на головний біль, тобто він ліг у лікарню на наступний день після отримання направлення на ВЛК - де міг би лікарям розказати про всі свої хвороби, але ним не прояснено чому після одразу після виписки з лікарні 17.02.2025 року він не звернувся самостійно до ТЦК та чому взагалі не пройшов ВЛК, яке кожен військовозобов`язаний має проходити не рідше одного разу на 5 років, а чекав поки його не оголосять в розшук і 07.03.2025 року не доставлять до ТЦК працівники поліції. У зв`язку з викладеним, представник відповідача просить відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування постанови №1/1/803 від 07.03.2025 року.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Під час розгляду справи судом встановлено, що згідно повістки №227 ОСОБА_1 необхідно було з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 10.02.2025 року для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

04.03.2025 року стосовно позивача складено протокол про те, що ОСОБА_1 , будучи таким, що перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив наступні порушення законодавства про оборону: в порушення вимог ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», так як, отримавши 06.02.2025 року в ІНФОРМАЦІЯ_3 направлення на проходження військово-лікарської комісії (медичного огляду) КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Тропіних», станом на 04.03.2025 року огляд не пройшов без будь-яких поважних причин, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, що підтверджується даними реєстру «Оберіг», повісткою №227, Карткою обстеження та медичного огляду.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення № 1/1/803 від 07 березня 2025 року позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягненні у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оборону України» громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Кабінет Міністрів України затвердив Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

З п. 58 зазначеного Порядку слідує, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, особливий період військовозобов`язані особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Пунктом 63 вказаного Порядку визначено, що військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. У разі ухвалення комісією рішення про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаний, який підлягає призову на військову службу під час мобілізації, направляється на медичний огляд для визначення придатності до військової служби.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальним правилом частини 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма частина 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права по своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений статтею 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Цим принципом повинен керуватись працівник ІНФОРМАЦІЯ_2 , коли розглядає справу про адміністративне правопорушення за результатами, якої приходить до переконання про винуватість особи.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку якщо рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки в протилежному випадку на особу, котру визнано винним у вчиненні правопорушення, фактично буде покладено обов`язок доводи свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

Однак, жодного доказу на підтвердження порушення позивачем ОСОБА_1 вимог ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» за обставин, що викладених в оскаржуваній постанові, представником відповідача до суду не надано.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі п.9 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що підтверджується довідкою №12823 від 20.12.2024 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки КНП «Білозерська лікарня» Білозерської селищної ради Херсонського району Херсонської області, ОСОБА_1 перебував на лікуванні у медичному закладі з 07.02.2025 року по 17.02.2025 року.

Таким чином, матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували факт свідомого, умисного ухилення від виконання обов`язків військового обліку позивачем та не враховано право на відстрочку, передбачене ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а тому суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю.

Керуючись ст.ст.19, 20, 72, 77, 162, 242, 243, 244, 246, 250, 255, 262, 286, 295 КАС України, ст.ст. 7, 9, 210-1 ч.3, 245, 247, 251, 252, 268, 280 КУпАП, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє Тихоша Сергій Миколайович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №1/1/803 про накладення адміністративного стягнення від 07.03.2024 року задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 №1/1/803 від 07 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 статті 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І. Майдан