Справа № 520/9791/24
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

13 травня 2025 р. Справа № 520/9791/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Катунова В.В.,
Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,
за участю секретаря судового засідання Кривенка Т.С.,
за позовом ОСОБА_1
до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач) в якому просила суд:
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної Гвардії України подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2025 у справі № 520/9791/24 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України щодо невиплати дружині солдата ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) нарахованої додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях згідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України: № 363 від 06.12.2023 року за листопад 2022 року в сумі 21884,60 гривень, № 363 від 06.12.2023 року за грудень 2022 року в сумі 98500,00 гривень, № 40 від 03.02.2023 року за січень 2023 року в сумі 68950,00 гривень, всього в сумі 189334,60 грн.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити виплату ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) нарахованої додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях згідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України: № 363 від 06.12.2023 року за листопад 2022 року в сумі 21884,60 гривень, № 363 від 06.12.2023 року за грудень 2022 року в сумі 98500,00 гривень, № 40 від 03.02.2023 року за січень 2023 року в сумі 68950,00 гривень, всього в сумі 189334,60 грн.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України щодо не нарахування та не виплати дружині солдата ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , допомоги на оздоровлення ОСОБА_2 за 2023 рік та компенсації за невикористану відпустку за період з лютого 2022 року по 27 березня 2023 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) допомоги на оздоровлення солдата ОСОБА_2 за 2023 рік.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) компенсації за невикористану відпустку солдата ОСОБА_2 за період з лютого 2022 року по 27 березня 2023 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

За наслідками апеляційного перегляду, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2025 апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, ОСОБА_1 - залишено без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2024 по справі № 520/9791/24 - залишено без змін.

23.04.2025 представника ОСОБА_1 - адвоката Мякоти Тетяни Миколаївни надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача на його користь витрат на оплату правової допомоги, понесених в суді апеляційної інстанції в розмірі 15 000,00 грн.

В підтвердження понесених витрат надав: акт приймання-передачі наданих послуг від 23.04.2025 р. за договором №22/23 від 23.02.2023 р., квитанцію до прибутково касового ордера від 23.04.2025 р.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши заяву, докази по справі, дійшла висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 п. 1 ч. 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 7 статті 139 КАС України).

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем своєчасно зроблено заяву про відшкодування понесених витрат на правову допомогу та подано докази в підтвердження їх понесення.

Частинами 3, 4 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч.5 ст. 134 КАС України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи .

Згідно з ч.6 ст. 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 135 КАС України).

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 18.10.2023 у справі № 1740/2143/18, від 06.12.2023 у справі № 140/763/22.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу і пропорційності їх складності правовому супроводу справи, колегія суддів вважає, що заявлений розмір витрат на правову допомогу в сумі 15 000,00 грн є не співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг з огляду на наступне.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша статті 72 КАС України).

За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що представництво ОСОБА_1 , в суді апеляційної інстанції надавалась ОСОБА_3 на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 23 лютого 2023 року № 22/23.

На підтвердження обсягу наданих послуг та їх оплати надано акт приймання-передач наданих послуг № 3 від 23.04.2025 та квитанцію до прибутково касового ордера № 22/2025 від 23.04.2025 р..

З акту приймання-передач наданих послуг № 3 від 23.04.2025 вбачається, про надання послуг з участі в провадженні в суді другої інстанції, що включало в себе:

- надання консультації щодо захисту порушеного права в зв`язку зі зверненням відповідача по справі, військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України з апеляційними скаргами на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року та додаткове рішення Харківського окружного суду від 05 лютого 2025 року по справі № 520/9791/24, що складає 1500,00 грн;

- підготовки відзиву на апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року по справі № 520/9791/24 - 10 000, 00 грн.;

- підготовки заяви про участь в судових засіданнях в режимі відеокенференції: - 1000,00 грн.;

- участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - 2500,00 грн.;

Загальна вартість наданих послуг складає 15 000,00 грн.

Надаючи оцінку заявленій сумі відшкодування витрат на правову допомогу колегія суддів зазначає наступне.

Так, послуги з надання консультації щодо захисту порушеного права в зв`язку зі зверненням відповідача по справі, військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України з апеляційними скаргами на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року та додаткове рішення Харківського окружного суду від 05 лютого 2025 року по справі № 520/9791/24, фактично зводяться до складання апеляційної скарги. Проте, за наслідками апеляційного провадження апеляційна скарга залишена без задоволення.

Щодо послуги з підготовки відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів зазначає, що відзив фактично дублює зміст позовної заяви, отже заявлена до відшкодування цієї частини сума витрат в розмірі 10 000,00 грн, є завищеною та неспівмірною з реальними затратами часу.

Колегія суддів також враховує правову позицію Верховного Суду, яка викладена в додатковій постанові від 11.12.2019 у справі №2040/6747/18, якою встановлено, що надання правової допомоги з приводу вирішення навіть певної (усієї) сукупності процесуальних питань в апеляційному порядку не може бути об`єктивно оцінено у більшому розмірі, ніж надання первинної правничої допомоги, необхідної для звернення особи до суду з адміністративним позовом, оскільки первинна - більш складна, об`ємна і потребує повного аналізу обставин справи та нормативно-правової бази.

Ураховуючи викладене, а також фактичний обсяг виконаної роботи та її незначну складність, колегія судів вважає розумно обґрунтованою сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає компенсації позивачу за рахунок Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України сума в розмірі 3 000,00 грн. Указаний розмір витрат зумовлений об`єктивною тривалістю часу, яку мав витратити адвокат під час складання відзиву на апеляційну скаргу, якістю та обсягом підготовлених матеріалів, а також складністю питань, які були предметом апеляційного перегляду.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що з урахуванням принципу співмірності обсягу наданих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, складністю справи, відшкодуванню на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 252, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву адвоката Мякоти Тетяни Миколаївни про ухвалення додаткового судового рішення по справі № 520/9791/24 - задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову, якою стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 3000,00 (три тисячі) грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Подобайло З.Г. Чалий І.С.

Повний текст додаткової постанови виготовлений 23.05.2025.