Справа № 320/6144/25
Суддя: Ковбасюк О. О.
Дата ухвалення: 2025-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 320/6144/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Білоус А.О.,

представника позивача Осадчої К.О.,

представника відповідача Швед А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України в особі її відокремленого підрозділу - Енергетичної митниці про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної митної служби України в особі її відокремленого підрозділу - Енергетичної митниці про визнання протиправними та скасування постанов Енергетичної митниці ДФС у справах про порушення митних правил, у якому просить суд:

1.Визнати поважними підстави пропуску строку для звернення до суду із позовом про скасування постанов про порушення митних правил та поновити строк.

2. Зупинити реалізацію арештованого майна, а саме: 1/4 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 232060, місцезнаходження: Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 15-Б у Броварському Відділі державної виконавчої служби, у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1, до якого входять виконавчі провадження НОМЕР_2, НОМЕР_3.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову Енергетичної митниці у справі про порушення митних правил №059/90301/18 від 15.02.2019 та закрити провадження у зазначеній справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

4. Визнати протиправною та скасувати постанову Енергетичної митниці у справі про порушення митних правил №0057/90301/18 від 15.02.2019 та закрити провадження у зазначеній справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

5. Визнати протиправною та скасувати постанову Енергетичної митниці у справі про порушення митних правил №0058/90301/18 від 15.02.2019 та закрити провадження у зазначеній справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

6. Визнати протиправною та скасувати постанову Енергетичної митниці у справі про порушення митних правил №0068/90301/18 від 15.02.2019 та закрити провадження у зазначеній справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

7. Стягнути з відповідача витрати на судовий збір та правову допомогу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.02.2025 адміністративну справу за вказаним позовом ОСОБА_1 передано за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 25.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

21.04.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить:

1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні поновлення строку для звернення до суду із адміністративним позовом та залишити позов без розгляду.

2. Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов Енергетичної митниці ДФС від 15.02.2019 у справах про порушення митних правил №№ 0057/90301/18, 0058/90301/18, 0068/90301/18 та 0059/90301/18 за ст. 485 Митного кодексу України.

3. Постанови Енергетичної митниці від 15.02.2019 у справах про порушення митних правил №№ 0057/90301/18, 0058/90301/18, 0059/90301/18, 0068/90301/18 за ст. 485 Митного кодексу України про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 залишити без змін.

У судовому засіданні, до початку розгляду справи по суті представник позивача Осадча К.О. підтримала клопотання про поновлення позивачу строку звернення до суду із даним позовом, посилаючись на підстави, наведені у позовній заяві.

Зокрема, представник просить врахувати, що ОСОБА_1 фактично не був директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергонезалежність», не знав про існування оскаржених постанов у справах про порушення митних правил, про діяльність товариства, про подання декларацій та несплати відповідних платежів. На початку 2024 року на картковий рахунок позивача накладено арешт, а надалі йому стало відомо про наявність у Броварському міському відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області виконавчого провадження НОМЕР_2 про стягнення з нього штрафу у розмірі 16 459 476,51 грн та про наявність іще трьох виконавчих проваджень. Дізнавшись про підстави накладення штрафів, ОСОБА_1 звернувся до Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Київській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України. 01.11.2024 позивач ознайомився з матеріалами кримінального провадження №0000281 від 27.01.2024, які містили документи, необхідні для звернення до суду з даним позовом, та отримав дозвіл слідчого Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Київській області про використання відомостей у суді. З огляду на викладене, представник просить визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовом про скасування постанов Енергетичної митниці ДФС у справах про порушення митних правил від 15.02.2019 №№ 0057/90301/18, 0058/90301/18, 0059/90301/18, 0068/90301/18 та поновити позивачу такий строк.

Представник відповідача Швед А.О. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду з даним позовом з підстав, наведених у відзиві відповідача на позовну заяву, та у зв`язку з цим залишити позов ОСОБА_1 без розгляду.

В заперечення поданого клопотання представник відповідача, зокрема, зазначила, що ОСОБА_1 вже звертався з аналогічним позовом до Броварського міськрайонного суду Київської області. Ухвалою вказаного суду від 11.11.2024, постановленою у справі №361/11183/24, було визнано неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із вказаним позовом та такий позов було залишено без руху. Ухвалою від 03.12.2024 адміністративний позов повернуто ОСОБА_1 без розгляду із зазначених підстав.

Заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ч. 1, 2 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви, з-поміж іншого, з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, та чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності врегульовані ст. 286 КАС України, згідно з частиною другою якої позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Наведеній нормі процесуального закону кореспондують приписи статті 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, оспорювані постанови винесені відповідачем 15.02.2019.

Позовну заяву подано позивачем до Київського окружного адміністративного суду 05.02.2025, тобто по спливу майже шести років після винесення оскаржуваних постанов.

Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк звернення до суду.

У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними.

Як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (п. п. 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява № 23436/03).

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оціночні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час спливу строків звернення до суду.

Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо об`єктивно йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив через можливі власні недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до свого права на звернення до суду.

Зазначена позиція суду також узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права та свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, рішення «Девеер проти Бельгії», «Голдер проти Сполученого Королівства»).

У справі «Gradescolo S.R.L. проти Молдови» Європейський Суд з прав людини послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка має об`єктивний характер, та з обставин, незалежних від сторони, унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 340/1019/19).

Як встановлено судом зі змісту позовної заяви та із пояснень представника позивача у судовому засіданні, представник позивача просить поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом, вказуючи, зокрема, на те, що з оскаржуваними постановами позивач ознайомився лише 01.11.2024 та зміг звернутися до суду з позовом лише після отримання відповідних копій документів із матеріалів кримінального провадження, розпочатого за його заявою на підставі виявлених ним обставин щодо наявності виконавчих проваджень.

Разом із цим, суд враховує, що із даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду по спливу майже шести років після винесення оскаржуваних постанов.

При цьому, як з`ясовано судом, позивач уже звертався із аналогічним позовом до Броварського міськрайонного суду Київської області, однак ухвалою суду від 03.12.2024 такий його позов було залишено без розгляду саме у зв`язку з недоведеністю позивачем поважності причин пропуску звернення до суду.

У даному позові позивач фактично посилається на ті ж самі обставин щодо причин пропуску строку, що були наведені ним у попередньому позові, залишеному без розгляду Броварським міськрайонним судом Київської області.

Будь-яких нових обставин на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду позивачем у даному адміністративному позові не наведено, доказів на їх підтвердження до суду не подано.

Таким чином, судом не знайдено інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

При цьому, як з`ясовано судом із пояснень представника позивача, ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області від 03.12.2024 у справі №361/11183/24 стороною позивача в апеляційному порядку не оскаржувалося.

Більше того, представник позивача повідомила суду, що після залишення позову ОСОБА_1 без розгляду вказаною ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області позивач повторно звертався із аналогічним позовом до того ж суду, однак в подальшому подав заяву про залишення такого позову без розгляду.

Проаналізувавши наведені вище обставини, враховуючи, що позивач звернувся із даним позовом до суду по спливу встановленого законом строку більше ніж на п`ять (майже шість) років, за відсутності доказів поважності причин пропуску такого строку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення позивачу строку звернення до адміністративного суду з даним позовом, у зв`язку з чим клопотання представника позивача про поновлення такого строку не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Ураховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 44, 123, 248, 250, 293-295, 297 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача Осадчої Крістіни Олегівни про поновлення ОСОБА_1 строку звернення до суду з адміністративним позовом до Державної митної служби України в особі її відокремленого підрозділу - Енергетичної митниці про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної митної служби України в особі її відокремленого підрозділу - Енергетичної митниці про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. О. Ковбасюк