Справа № 200/4198/23
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року справа №200/4198/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Сіваченко І.В., Гаврищук Т.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача - Кириленко Андрія Володимировича на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року у справі № 200/4198/23 (головуючий І інстанції Куденков К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач), в якому просить: - визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування і невиплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за грудень 2022 року, з урахуванням фактично виплачених сум; - зобов`язати нарахувати і виплатити додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за грудень 2022 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Постановою Верховного Суду від 23 вересня 2024 року задоволено частково касаційну скаргу адвоката Кириленка Андрія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 . Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 01 травня 2024 року скасовано, а справу №200/4198/23 вирішено направити на новий розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на протиправну бездіяльність відповідача щодо не нарахування йому збільшеної до 100 000 гривень додаткової винагороди за грудень 2022 року. Зазначає, що в період з 24.02.2022 по 28.06.2022, з 15.07.2022 по 22.12.2022, з 02.01.2023 по 15.02.2023, з 25.02.2023 по 26.04.2023 року позивач приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у н.п. ІІІевченкове Куп`янського району Харківської області, н.п. Стельмахівка Сватівського району Луганської області, н п Хромове Бахмутського району Донецької області, що підтверджується рапортом Начальника штабу першого заступника командира 3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 . Відтак, у зв`язку з безпосередньою участю в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, позивач набув право на отримання додаткової винагороди, у розмірі, збільшеному до 100 000 грн, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року у справі № 200/4198/23 у задоволенні позову відмовлено.

Представник позивача не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що період безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 №13115/704 від 03.10.2023 про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України за період 24.02.2022 по 28.06.2022, з 15.07.2022 по 22.12.2022, з 02.01.2023 по 15.02.2023, з 25.02.2023 по 26.04.2023. Посилання суду на те, що дана довідка не може підтвердити бойову участь є також хибною, оскільки для отримання статусу учасника бойових дій також потрібне підтвердження саме бойової участі.

Наявність довідки №13115/704 від 03.10.2023 є додатковим підтвердженням безпосередньої участі Позивача у бойових діях у періоди, у вищезазначені періоди і не може оцінюватись судом формально.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 у спірний період (грудень 2022 року) проходив військову службу за у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується військовим квитком серія НОМЕР_2 .

Також відповідно до витягу з наказу по стройовій частині командира Військової частини НОМЕР_1 від 29 липня 2020 року №154 солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини, а також призначено на посаду водія 2 протитанкового відділення 1 протитанкового взводу 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з витягом з наказу відповідача від 15.07.2022 № 183 позивача зараховано до Військовій частині НОМЕР_1 (з Військової частини № НОМЕР_3 ).

Відповідно до витягу з наказу відповідача № 345 від 22.12.2022 № 345 позивача вирішено вважати таким, що вибув до Військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_1 з 22 грудня 2022 року на лікування.

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.01.2023 № 2 позивача вирішено вважати таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків з Військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_1 .

Позивач через свого представника звернувся до військової частини НОМЕР_1 із запитом від 17.05.2023, в якому, зокрема, просив повідомити причини невиплати ОСОБА_1 за грудень 2022 року додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 гривень.

Листом на від 16 травня 2023 року відповідач повідомив про те, що всі виплати молодшому сержанту ОСОБА_1 були проведені згідно наданих до фінансово-економічної служби наказів Військової частини НОМЕР_1 , наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (зі змінами) та постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168. Указано, що підтверджуючих документів щодо інших виплат до фінансово-економічної служби не надходили.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 16 травня 2023 року № 10/1447 позивачу у грудні 2022 року нараховані бойові виплати в сумі 100 000 гривень (за листопад 2022 року), а в січні 2023 року нараховані бойові виплати в сумі 30 000 гривень (за грудень 2022 року).

Також відповідач надав до суду копію довідки від 13.08.2023 № 10/2157, відповідно до якої за грудень 2022 року позивачу виплачена додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн.

З витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 5 січня 2023 року № 60 випливає, що позивачу нараховано за грудень 2022 року 30 000 гривень додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року.

Позивач надав до суду копію рапорта (без № і дати) начальника штабу першого заступника командира 3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 , в якому зазначено, що молодший сержант ОСОБА_1 , головний сержант відділення кулеметного взводу командир НОМЕР_4 механізованого батальйону з 24.02.2022 по 28.06.2022, з 15.07.2022 по 22.12.2022, з 02.01.2023 по 15.02.2023, з 25.02.2023 по 26.04.2023 в районах н.п. ІІІевченкове Куп`янського району Харківської області, н.п. Стельмахівка Сватівського району Луганської області, н.п. Хромове Бахмутського району Донецької області, відповідно до Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 та бойового наказу командира військової частини НОМЕР_5 №6 від 24.02.2022, БР командувача ОСУВ ІНФОРМАЦІЯ_1 № 116/1/1353т/пкп від 06.11.2022, бойове розпорядження командира ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 №БР-487 від 31.01.2023, бойовий наказ командира НОМЕР_6 омбр №345/40т від 08.02.2023. БН #1 від 20.04.2023 командира 3МБ, БН #2 від 23.04.2023 командира 3МБ. Рапорт командира 3МБ на підтвердження періодів для виплати 100 000 грн, 30 000 грн. Журнал бойових дій 3 мб за обліковими номерами від 05.02.2023 № 43/вн/дск, ЖБД від 08.05.2023 № 113/вн/дск.

До суду наданий іменний список особового складу НОМЕР_4 механізованого батальйону, який вибув (прибув) зі строю 22.12.2022, серед яких під № 2 значиться ОСОБА_2 старший оператор протитанкового відділення протитанкового взводу НОМЕР_4 механізованого батальйону, старший сержант із зазначенням, що 22.12.2022 вибув на стаціонарне лікування до НОМЕР_3 АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідач надав до суду копію виписки № 7252 із медичної картки стаціонарного хворого в/ч НОМЕР_7 , відповідно до якої ОСОБА_1 солдат Військової частини НОМЕР_1 надійшов до неврологічного відділення 23.12.2022 з діагнозом розповсюджений остеохондроз хребта. Дата виписки зазначена з 02.01.2023.

У довідці відповідача від 03.10.2023 № 13115/704 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України зазначено, що молодший сержант ОСОБА_1 дійсно з 24.02.2022 по 28.06.2022, з 16.07.2022 по 21.12.2022, з 03.01.2023 по 14.02.2023, з 26.02.2023 по 26.04.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в н.п. Коробочкине, с. Стара Гнилиця, с. Ртищівка, с. Гракове, м. Харків, с. Кругянківка, Харківської області, с. Стельмахівка Луганської області с. Хромове, Донецької області.

Також відповідач надав до суду копію довідки від 06.11.2024 № 9/4/3865 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України відповідно до якої молодший сержант ОСОБА_1 дійсно в період з 24.02.2022 по 28.06.2022, з 16.07.2022 по 21.12.2022, з 03.01.2023 по 14.02.2023, з 26.02.2023 по 26.04.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н.п. Коробочкине, н.п. Стара Гнилиця, н.п. Ртищівка Чугуївського району Чугуївської міської громади Харківської області, Куп`янськ Куп`янського району Куп`янської міської громади Харківської області, н.п. Стельмахівка, н.п. Новоселівське Сватівського району Коломийчиської сільської громади Луганської області, н.п. Хромове Бахмутського району Бахмутської міської громади Донецької області.

У вказаних довідках зазначено, що вони є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.

У витязі з журналу ведення бойових дій 3 механізованого батальйону інв. № 36/вн/дск від 21.02.2022 зазначено, що з метою покращення положення військ здійснили переміщення особового складу 3 мб східніше н.п. Стельмахівка (24.11.2022). У витязі з журналу ведення бойових дій 3 механізованого батальйону інв. № 36/вн/дск від 21.02.2022 зазначено, що з метою покращення положення військ шляхом проведення наступальних (штурмових) дій переднього краю противника підрозділи РВ та 9 механізованої роти розпочали наступальні дії в районі схід Новоселівка (02.12.2022). У витязі з журналу ведення бойових дій 3 механізованого батальйону інв. № 36/вн/дск від 21.02.2022 зазначено, що проводиться переміщення для організації батальйонного району оборони східніше н.п. Берестове (12.12.2022).

Спірні правовідносини у цій справи виникли у зв`язку із відмовою відповідача виплатити позивачу збільшену додаткову винагороду за грудень 2022 року до 100 000,00 грн у зв`язку із тим, що на думку відповідача позивач не брав участь у відповідних заходах.

Додатково суд зазначає, що питання виплати додаткової винагороди за час перебування на лікуванні (з 22.12.2022) не є спірним у межах цієї справи.

Відповідно до пункту 31 частини 11 статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України Про правовий режим воєнного стану Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні.

Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні.

Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" затверджено Указ Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року №2011-XII, далі Закон №2011-XII, дія якого, в силу приписів пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, поширюється в тому числі на військовослужбовців правоохоронних органів спеціального призначення, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

За приписами частини другої статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з абзацами першим і другим частини четвертої статті 9 цього Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 року № 260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі Постанова №168).

Відповідно до п. 1 Постанови № 168, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах..

Про необхідність визначення керівниками відповідних міністерств та державних органів порядку і умов виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України №168, вказано і в пункті 2-1 цієї постанови, доповненому згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року №793.

Відповідно до статті 8 Закону України від 06.12.1991 року № 1934-XII Про Збройні Сили України Міністр оборони України здійснює військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України, а також інші повноваження, передбачені законодавством.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. в тому числі визначає порядок виплати грошового забезпечення (абз. 2 ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-XII).

Наказом Міністра оборони України від 01.04.2022 року № 98, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.04.2022 року за № 382/37718 (застосовується з 24.02.2022), внесено зміни до Порядку № 260 шляхом доповнення розд. І п. 17, відповідно до якого на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови №168, Міністр оборони України видав окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29.

В окремому дорученні від 23.06.2022 № 912/з/29, яке діяло протягом спірного періоду, Міністр оборони України визначив, що необхідно розуміти під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи), до складу якого, серед іншого, змістовно включено виконання військовослужбовцем бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями.

Пунктом 3 цього окремого доручення установлено райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Пунктом 5 установлено виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 грн або 30000 грн здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) - особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

У цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 грн за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (п. 6 окремого доручення від 23.06.2022 року № 912/з/29).

Отже, установлена Постановою №168 додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень на місяць є складовою грошового забезпечення військовослужбовців, що виплачується їм на період дії воєнного стану та підлягає збільшенню до 100 000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно часу їх безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів.

Щодо застосованості окремого доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 № 912/з/29 до спірних правовідносин. Верховний Суд у постанові від 06 червня 2024 року у справі № 400/1217/23 вже розглянув питання застосовності цього акту в контексті визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, військовослужбовцям Збройних Сил України та дійшов такого висновку.

Зокрема, у зазначеній постанові Верховний Суд виснував, що при прийнятті такого рішення Міністр оборони України як очільник відповідного міністерства, реалізував делеговані йому повноваження щодо визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям відповідного військового формування - Збройних Сил України, та з метою забезпечення реалізації пункту 1 Постанови № 168, шляхом прийняття в межах свої повноважень відповідних окремих рішень, визначив на період дії воєнного стану порядок та умови виплати додаткової винагороди, а також документи для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях та заходах.

З уваги на це Верховний Суд констатував, що окремі рішення Міністром оборони України, прийняті для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених заходів (як умови для виплати додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, у розмірі до 100 000,00 грн), мають належне юридичне підґрунтя.

Суд визнав обґрунтованими доводи скаржника про те, що рішення Міністра оборони України від 07 березня 2022 року №248/1217, від 25 березня 2022 року №248/1298, від 18 квітня 2022 року №248/1529, від 23 червня 2022 №912/з/29, підлягали обов`язковій державній реєстрації, позаяк містять норми, які зачіпають права, свободи та законні інтереси осіб, встановлюють організаційно-правовий механізм реалізації виплати додаткової винагороди.

Поза тим, Верховний Суд зауважив, що така обставина відсутності їх державної реєстрації, зважаючи на умови в яких ці рішення Міністром оборони України приймалися, а також те, що вони фактично виконувалися керівниками органів військового управління, штабів угруповань військ, штабів тактичних груп, командирами військових частин упродовж періоду їх дії шляхом документування безпосередньої участі у бойових діях та заходах, є виправданою, має розумне пояснення і не може змінити їхньої юридичної сили.

Відповідачем наведені пояснення, за якими в грудні 2022 ОСОБА_1 у складі 3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 відповідно до бойового наказу №6/3/1858 кп/дск від 23.11.2022 здійснив переміщення на нові позиції східніше АДРЕСА_2 . 02.12.2022 ОСОБА_1 у складі 3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 відповідно до бойового наказу командира НОМЕР_4 механізованого батальйону брав участь зміні позицій на сході АДРЕСА_3 . 02.12.2022 ОСОБА_1 у складі 3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 відповідно до бойового наказу командира НОМЕР_4 механізованого батальйону брав участь зміні позицій на сході н.п. Берестове. У той же час, у грудні 2022 ОСОБА_1 безпосередньої участі у бойових діях або воєнних (бойових) діях з вогневого ураження противника у складі протитанкового відділення протитанкового взводу 3 механізованого батальйону не приймав, оскільки відповідно до вищезгаданого наказу наступальні дії розпочали лише підрозділ РВ (розвідувальне відділення) та 9-та механізована рота, а отже права на отримання додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. не набув.

На підтвердження зазначених обставин відповідач надав витяги з журналу ведення бойових дій 3 механізованого батальйону інв. № 36/вн/дск від 21.02.2022.

Щодо наданої позивачем копії рапорту (без № і дати) начальника штабу першого заступника командира 3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 суд зазначає, що цей рапорт може підтверджувати періоди для виплати додаткової винагороди як до 100 000 грн, так і до 30 000 грн.

Додаткова винагорода до 30000,00 грн була виплачена позивачу та не є спірною в цій справі.

Тому вказаний рапорт має оцінюватися разом відповідними журналами бойових дій та бойовими наказами (розпорядженнями). Проте, як було зазначено, витяги з журналу ведення бойових дій 3 механізованого батальйону інв. № 36/вн/дск від 21.02.2022, в якому наявні відомості про відповідні бойові накази не підтверджують того, що позивач брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що участь позивача у відповідних діях або заходах указаним рапортом у сукупності з іншими доказами у справі не підтверджується.

Довідки відповідача від 03.10.2023 № 13115/704 та від 06.11.2024 № 9/4/3865 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в яких зазначено, що позивач дійсно з 24.02.2022 по 28.06.2022, з 16.07.2022 по 21.12.2022, з 03.01.2023 по 14.02.2023, з 26.02.2023 по 26.04.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України є підставою для надання позивачу статусу учасника бойових дій.

Проте, з огляду на наведені приписи законодавства, указані довідки не є документами, що підтверджують безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у розумінні Постановою №168.

З установлених судом обставин випливає, що позивач у спірний період проходив військову службу, але не виконував бойових чи інших завдань, які в розумінні пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 дають підстави для виплати додаткової винагороди у (збільшеному) розмірі до 100 000 грн, оскільки в грудні 2022 року ОСОБА_1 брав учать у переміщення особового складу на схід з метою покращення положення військ та організації батальйонного району опору, а наступальні дії розпочали лише підрозділ РВ (розвідувальне відділення) та 9-та механізована рота.

Верховний Суд у постанові від 23 вересня 2024 року у справі № 200/4198/23 зазначив наступне: Власне завданням суду в цій адміністративній справі є з`ясування того, а чи могло статися так, що відповідач з певних причин не зафіксував участі позивача у бойових діях та заходах у документах, які є підставою для виплати додаткової винагороди у підвищеному розмірі.

З урахуванням наданих сторонами пояснень і досліджених доказів, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність достатніх підстав вважати, що відповідач з певних причин не зафіксував участі позивача у бойових діях та заходах у документах, які є підставою для виплати додаткової винагороди у підвищеному розмірі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника позивача - Кириленко Андрія Володимировича на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року у справі № 200/4198/23 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року у справі № 200/4198/23 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 22 травня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко