Справа № 160/19559/24
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2025 року м. Дніпросправа № 160/19559/24

Головуючий суддя І інстанції Горбалінський В.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Теллор-Груп" на окрему ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 в адміністративній справі №160/19559/24 за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю "Теллор-Груп" про стягнення адміністративно-господарських санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Теллор-Груп" про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік у розмірі 221 663,56 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 року адміністративний позов Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю було задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Теллор-Груп» на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік у розмірі 221663.56 грн.

30.09.2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом було прийнято окрему ухвалу стосовно порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Теллор-Груп» законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.384 Кримінального кодексу України.

Окрему ухвалу направлено на адресу Дніпропетровської обласної прокуратури.

Не погодившись з окремою ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Теллор-Груп" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене судове рішення, як незаконне.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідачем були надані належні та достовірні документи щодо надіслання первинної звітності за формою 3-ПН на адресу Дніпропетровського обласного центру зайнятості. Вказано про хибність висновків суду першої інстанції щодо використання при розгляді справи відповіді ТОВ «Скайнет Ворлдвайд Експрес» як належного доказу, оскільки відповідач не здійснює жодного співробітництва з ТОВ «Скайнет Ворлдвайд Експрес».

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи окрему ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично у Товариства з обмеженою відповідальністю «Теллор-Груп» був наявний умисел введення в оману суду, оскільки фактично вказаний доказ, а саме: накладна №, у випадку достовірності такого доказу, підтверджував би здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «Теллор-Груп» усіх залежних від нього заходів по працевлаштуванню осіб з інвалідністю на створені вакантні робочі місця та в подальшому наявність такого доказу зумовило б відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Теллор-Груп» адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік у розмірі 221 663,56 грн.

Суд апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку виходить з наступного.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

Частиною дев`ятою статті 249 КАС України визначено, що окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.

Колегія суддів наголошує, що Верховний Суд неодноразово висловлював позицію про те, що окрема ухвала має на меті усунення виявлених у процесі розгляду адміністративного позову порушень закону та є підставою для розгляду питання щодо відповідальності винних осіб, вона може стосуватися будь-якого суб`єкта, зокрема й того, який не бере участі у справі.

Таким чином, окрема ухвала - це рішення, яким суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону, причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушників.

Необхідність її постановлення зумовлена завданнями адміністративного судочинства- захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових, службових осіб у процесі здійснення ними управлінських функцій.

За цих обставин слід зазначити, що суд має право, а не зобов`язаний постановити окрему ухвалу. Проте, враховуючи особливий статус суду в системі органів, що забезпечують правовий порядок, суд зобов`язаний реагувати на випадки очевидних, умисних або системних порушень закону.

Підставою для прийняття окремої ухвали є виявлення порушення закону та встановлення причин і умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час саме судового розгляду конкретної справи встановлено певне правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється. Водночас суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити (службова недбалість, зловживання владою, надання завідомо недостовірних або підроблених доказів, тощо).

Аналізуючи викладене, обов`язковими умовами для прийняття окремої ухвали є порушення закону чи іншого нормативно-правового акта із чітким зазначенням такої норми та обґрунтуванням, у чому саме полягає відповідне порушення.

Крім того, якщо під час розгляду справи встановлено ознаки кримінального правопорушення, суд, постановляючи окрему ухвалу про інформування прокурора або органу досудового розслідування, має вказати, ознаки якого саме кримінального правопорушення ним виявлено, а також обґрунтовувати, покликаючись на докази, які містяться в матеріалах справи, суть кримінального правопорушення.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 13.06.2024 року по справі № 826/3979/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як видно з матеріалів справи, 19.08.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Теллор-Груп» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.

По тексту відзиву відповідачем зазначено, що 03.03.2023 року ним було направлено до Дніпровського міського центру зайнятості звітність форми №3-ПН інформацію про попит на робочу силу (вакансії), що підтверджується кур`єрською накладною №021606152. В даній звітності відповідач вказав про наявність 3 вакантних посад, а саме: прибиральник, водій та охоронець.

До вказаного відзиву відповідачем долучено копію накладної № відповідно до якої Товариством з обмеженою відповідальністю «Теллор-Груп» направлено на адресу Дніпровської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості звіт про попит на робочу силу (вакансії) за формою №3-ПН.

24.09.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙНЕТ ВОРЛДВАЙД ЕКСПРЕС» інформацію про надходження адресату поштового відправлення за накладною № та інформацію про дату отримання адресатом поштового відправлення за накладною №.

27.09.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СКАЙНЕТ ВОРЛДВАЙД ЕКСПРЕС» надало до суду витребувану інформацію, з якої слідує, що на даний час та на час відправки кореспонденції, а саме: накладної №, Товариство з обмеженою відповідальністю «СКАЙНЕТ ВОРЛДВАЙД ЕКСПРЕС» не має і не мало представництва та представників в м. Дніпро; з початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації кур`єрську діяльність повністю припинено; у Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙНЕТ ВОРЛДВАЙД ЕКСПРЕС» не зареєстровано надання послуг будь-якої кореспонденції в м. Дніпро для Товариства з обмеженою відповідальністю «Теллор-Груп»; у Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙНЕТ ВОРЛДВАЙД ЕКСПРЕС» відсутня співпраця з Товариством з обмеженою відповідальністю «Теллор-Груп»; Товариство з обмеженою відповідальністю «СКАЙНЕТ ВОРЛДВАЙД ЕКСПРЕС» не отримувало грошових коштів за доставку за декларацією (накладною) №; з січня 2013 року нумерація декларацій кур`єрської служби складається з 12 цифр; декларація № не зареєстрована у Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙНЕТ ВОРЛДВАЙД ЕКСПРЕС» та вважається не дійсною; Товариство з обмеженою відповідальністю «СКАЙНЕТ ВОРЛДВАЙД ЕКСПРЕС» припускає, що хтось, скориставшись копіями старих накладних здійснює діяльність в м. Дніпро та Товариство з обмеженою відповідальністю «СКАЙНЕТ ВОРЛДВАЙД ЕКСПРЕС» до даних дій не має ніякого відношення.

Також, на підтвердження факту направлення наведеного звіту форми 3-ПН відповідно до експреcс накладної поштової компанії «Sky Net Worldwide Express» №, відповідачем до суду апеляційної інстанції були подані пояснення ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до наведених пояснень, ФОП ОСОБА_1 зазначив, що останній здійснює підприємницьку діяльність з надання поштових та кур`єрських послуг та в своїй роботі використовує різні види накладних, в тому числі і з логотипом SKY NET.

03.03.2023 року по телефону ФОП ОСОБА_1 запросив працівник ТОВ «Теллор-Груп» заїхати забрати пакет документів для відправки.

03.03.2023 року ФОП ОСОБА_1 прибув за викликом до ТОВ «Теллор Груп» за адресою: АДРЕСА_1 , де працівник компанії вручив останньому, пакет документів для відправки на адресу Дніпровської філії Дніпропетровського ОЦЗ, після чого останній власноручно заповнив бланк накладної.

Вказано, що ФОП ОСОБА_1 не пам`ятає обставин наведеної доставки, але вказує, що всі ввірені відправлення були доставлені в цілому та непошкодженому вигляді.

Між тим, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідачем на підтвердження наведених пояснень не було надано документів, які б підтверджували право ФОП ОСОБА_1 на використання фірмених бланків експрес накладних поштової компанії «Sky Net Worldwide Express».

Крім того, в наведеній експрес накладній в розділі «отримав» відсутні підпис та розшифровка підпису уповноваженої особи Дніпропетровського обласного центру зайнятості, що свідчить про непідветрдження факту отримання листа уповноваженою особою Дніпропетровського обласного центру зайнятості.

Поряд з вказаним, відповідно до наведених пояснень ФОП ОСОБА_1 неможливо встановити факт вручення останнім, уповноваженій особі Дніпропетровського ОЦЗ поштового відправлення та, як наслідок, факту здійснення належної доставки.

Також, в наведених поясненнях ФОП ОСОБА_1 було зазначено, накладні на відправку оформлюються останнім в чотирьох екземплярах, один з яких залишається в нього для обліку.

Однак, екземпляру накладної, яка була залишена ФОП ОСОБА_1 для власного обліку, до суду апеляційної інстанції також надано не було.

Таким чином, з огляду на вказані обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем фактично було надано накладну №, яка в рамках цієї адміністративної справи не може бути прийнята як доказ в розумінні ст.ст. 72-76 КАС України, що могло мати на меті ввести в оману суд з метою прийняття рішення суду про відмову в задоволенні позовних вимог.

Більш того, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зазначити, що постановлення окремої ухвали суду не є формою притягнення порушника до відповідальності, а є формою реагування суду на виявлені ним можливі порушення з метою вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Перевірка наявності чи відсутності підстав для притягнення відповідних осіб до відповідальності здійснюється органами, уповноваженими на це. Відповідно, та обставина, що суд зазначив про ймовірну наявність ознак посадового злочину, передбаченого ч. 1. ст. 384 КК України, не можна вважати порушенням судом першої інстанції норм процесуального права. Це питання суд поставив перед компетентними органами, які і мають встановити наявність чи відсутність складу кримінального правопорушення.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Теллор-Груп" залишити без задоволення.

Окрему ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 в адміністративній справі №160/19559/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва