Справа № 147/654/25
Суддя: Борейко О. Г.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 147/654/25
Провадження № 2-а/147/8/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борейко О. Г.,

із секретарем Редіною А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними дій та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2025 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Конякіна М. С. до суду надійшла вищевказана позовна заява, у якій він просить:

1) визнати дії поліцейського ВП 1 (м. Балта) Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області сержанта поліції Погосяна Артура Артемовича, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА №4486839 від 12.04.2025 незаконними;

2) скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА №4486839 від 12.04.2025 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову посилається на те, що 12 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕНА №4486839, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. У постанові вказано, що 12.04.2025 о 19:12 водій керував транспортним засобом, що не пройшов обов`язковий технічний контроль чим порушив п. 31.3.6 ПДР Експлуатація ТЗ, які не пройшли обов`язковий технічний контроль, чим скоїв адміністративне правопорушення, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Однак висновок поліцейського Погосяна А. А., що позивачем було вчинено правопорушення є хибним. Так, дійсно в зазначений час ОСОБА_1 рухався в с. Лісничівка Подяльського району Одеської області де був зупинений працівниками поліції. Запитавши у інспектора причину зупинки він почув відповідь, що йде відпрацювання району та перевірка документів. Виконуючи правила дорожнього руху припустивши вітрове скло показав поліцейському свої документи, а саме посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб. Після чого він запитав інспектора чи може рухатися далі, на що останній відповів, що ні не може, так як на його думку, автомобіль на якому рухався позивач підлягав обов`язковому технічному контролю. На що позивач зауважив, що йому це відомо і технічний контроль пройдено, але при собі довідка була відсутня. В результаті 22.04.2025 позивач отримав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та на нього було накладено штраф в розмірі 340 грн. Поліцейський вказав, що за дане правопорушення передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 121 КУпАП. В даній статті вказано: «Керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов». Тобто адміністративна відповідальність за згадано статтею настає лише у тому випадку, якщо водій керував транспортним засобом, який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов. Дане твердження не відповідає дійсності, оскільки ОТК ОСОБА_1 на автомобіль, яким він керував було пройдено 16.01.2024 і протокол дійсний до 16.01.2026. Під час підготовки позову, адвокатом перевірено справжність даного протоколу за допомогою відкритого доступу до сервісу https://opendata.hsc.gov.ua/search-otk/veh/, згідно з яким дана інформація підтвердилася, що вказує на те, що поліцейський навмисно не перевірив чи пройдено ОТК та видав постанову про притягнення до адміністративної відповідальності особу, яка не вчиняла правопорушення. Зважаючи, що автомобіль марки MERSEDES-BENZ SPRINTER 416 CDI та на момент винесення постанови дане ОТК діюче, на думку сторони позивача, в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення. Оскільки поліцейський Погосян А. А. незаконно без наявних на те підстав, виніс оскаржувану постанову, то дана постанова про накладення штрафу в розмірі 340 грн за ч. 3 ст. 121 КУпАП є протиправною і підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі через відсутність складу правопорушення.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 23 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

15 травня 2025 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просили в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, вважаючи оскаржувану постанову законною та обґрунтованою. Посилались на те, що з урахуванням вантажного типу транспортного засобу, відповідно до вимог закону автомобіль позивача підлягає обов`язковому періодичному технічному контролю. Однак, під час перевірки працівником поліції документів було встановлено, що транспортний засіб позивача не пройшов обов`язковий технічний контроль, у позивача був відсутній протокол перевірки технічного стану транспортного засобу. Оскільки позивач в порушення вимог п. 31.3 «б» ПДР керував транспортним засобом, який підлягає обов`язковому технічному контролю, не пройшовши його, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП. Вважають, що у даному випадку під час перевірки позивач не надав жодного підтвердження того, що його автомобіль пройшов обов`язковий технічний контроль. Відсутність протоколу (довідки) ОТК або будь-яких інших документальних даних від позивача унеможливила для поліцейського оперативну перевірку факту належного технічного контролю автомобіля безпосередньо на місці зупинки. На думку відповідача, на момент винесення постанови існували законні підстави вважати, що водій не виконав вимоги ПДР щодо обов`язкового технічного контролю транспортного засобу. Поліцейський приймав рішення на підставі наявних на той час даних: позивач не довів належного технічного стану автомобіля, не пред`явив протокол ОТК або інший документ, який би підтвердив проходження технічного стану. Таким чином, з точки зору об`єктивно встановлених обставин на місці зупинки склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП був наявний, а тому винесення постанови було обґрунтованим і правомірним. Подальше надання позивачем інформації про проведення ОТК не може змінити оцінку дій поліцейського, адже останній діяв відповідно до закону та інформації доступної в момент здійснення своїх службових повноважень.

Відповідь на відзив позивач не подавав, заяв про надання додаткового строку для цього не заявляв.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач в судове засідання не прибув, однак від його представника адвоката Конякіна М. С. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Водночас висловився, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити.

Відповідач в судове засідання свого уповноваженого представника не направив, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлений в порядку передбаченому КАС України.

Відповідно до ст. 205 КАС України неприбуття відповідача не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на це, а також на скорочені строки розгляду справ даної категорії суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4486839 від 12.04.2024 випливає, на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за те, що він: «12.04.2025 о 19:12 водій керував транспортним засобом, що не пройшов обов`язковий технічний контроль чим порушив п. 31.3.6 ПДР Експлуатація ТЗ, які не пройшли обов`язковий технічний контроль» (а.с. 4).

Будучи незгодним з постановою поліцейського та інкримінованим порушенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом. Не оспорюючи факт керування транспортним засобом марки MERSEDES-BENZ SPRINTER 416 CDI 12.04.2025 о 19:12 в с. Лісничівка Подільського району Одеської області, позивач зазначив, що технічний контроль пройдено, однак при собі не було довідки.

Представник позивача посилається на те, що постанову отримано 22.04.2025. Протилежного відповідачем не доведено.

22 квітня 2025 року представник позивача направив до суду вказану позовну заяву через систему «Електронний суд».

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Таким чином, позов поданий у строк, передбачений ч.2 ст.286 КАС України.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказана постанова є предметом оскарження у даній справі, а тому здійснюючи розгляд справи, відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України суд зобов`язаний перевірити її обґрунтованість та відповідність дійсним обставинам.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано положеннями Законів України «Про національну поліцію», «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, а також нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з ч.1 ст.2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України регламентовано право на судовий захист, яке передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно із ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Частиною 3 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Пунктом 31.3 «б» Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Частиною 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобіль це колісний транспортний засіб, який приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для руху безрейковими дорогами і використовується для перевезення людей та (чи) вантажів, буксирування транспортних засобів, виконання спеціальних робіт. Автомобільний транспортний засіб колісний транспортний засіб (автобус, вантажний та легковий автомобіль, причіп, напівпричіп), який використовується для перевезення пасажирів, вантажів або виконання спеціальних робочих функцій. Автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; автомобіль легковий автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев`ять з місцем водія включно.

Вимоги про обов`язковий технічний контроль транспортних засобів регламентовано Законом України «Про дорожній рух», а порядок його проведення та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року №137.

Так, відповідно до ст.29 Закону України «Про дорожній рух», до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

За приписами ч.ч.2, 3 ст.35 Закону України «Про дорожній рух», обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища. Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Частина 7 ст.35 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: 1) для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; 2) для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; 3) для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

У той же час, ч.2 ст.35 Закону України «Про дорожній рух» визначає, що обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Питання щодо наявності або відсутності у особи обов`язку забезпечити обов`язковий технічний контроль транспортного засобу, а також строк, з якого ця особа ним користується, не мають правового значення для настання відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП.

Автомобіль MERSEDES-BENZ SPRINTER 416 CDI належить до категорії транспортних засобів, що підлягають періодичному технічному контролю (як вантажний або пасажирський транспортний засіб підвищеної небезпеки) згідно зі ст. 35 Закону України «Про дорожній рух».

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123,статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно із п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У даному випадку позивач оскаржує факт вчинення ним інкримінованого адміністративного правопорушення, зазначає, що ОТК ОСОБА_1 на автомобіль, яким він керував було пройдено 16.01.2024 і протокол дійсний до 16.01.2026, про що позивачем повідомлено поліцейському, однак поліцейським не перевірено справжність даного протоколу за допомогою відкритого доступу до сервісу https://opendata.hsc.gov.ua/search-otk/veh/ та видав постанову про притягнення до адміністративної відповідальності особу, яка не вчиняла правопорушення.

Наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 за №1408/27853 затверджена Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція).

Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 Інструкції).

Згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено та підтверджено у судовому засіданні, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 повідомив поліцейського, що ОТГ пройдено, але при собі у нього не було довідки. Протилежного відповідачем не доведено, ці доводи ним не спростовані.

Довід позивача виглядає логічним і закономірним, оскільки відповідно до протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00957-00028-24 від 16.01.2024, доданого до позовної заяви, випливає, що автомобіль марки MERSEDES-BENZ SPRINTER 416 CDI, номерний знак НОМЕР_1 пройшов ОТК суб`єктом проведення Приватним підприємством «КОЛІСНІ ТРАНСПОРТНІ ЗАСОБИ-АВТО». Протокол дійсний до 16.01.2026. (а.с. 8).

Згідно із ч. 1-3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на те, що автомобіль марки MERSEDES-BENZ SPRINTER 416 CDI пройшов ОТК 16.01.2024, яке діє до 16.01.2026, і про ці обставини повідомлено працівнику поліції, однак не пред`явлено довідки (протоколу), в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення. Власне, ч.3 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, а не за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але не пред`явив документа на проходження ОТК на вимогу поліцейського.

Більше того, поліцейським не вжито жодних дій щодо перевірки інформації про яку зазначив позивач під час зупинки транспортного засобу щодо проведення ОТК. Натомість було винесено оскаржувану постанову.

За даних обставин доводи, наведені відповідачем без їх доказового підтвердження, спростовуються обґрунтованою позицією позивача. Відеозаписи події та процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка би могла підтвердити заперечення відповідача, в матеріалах справи відсутні, до суду відповідачем не надавалися.

Таким чином, суд дійшов переконання, що факт вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відповідачем не підтверджений належними та допустимими доказами, як і правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП, а також не доведено дотримання при винесені оскаржуваної постанови вимог ст. 248, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності з законом.

Встановлені судом обставини є свідченням того, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критеріям, встановленим п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що саме відповідачем не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ним виконані вимоги ст. 268 КУпАП, у зв`язку з чим дійшов висновку, що оскаржувана постанова поліцейським прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов переконання, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн, винесена поліцейським Погосяном А. А., підлягає скасуванню із закриттям справи, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Натомість суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині визнання протиправними дій поліцейського щодо винесення оскаржуваної постанови, оскільки прийняття такого рішення не передбачено ст.286 КАС України.

Підстави, визначені ст.371 КАС України, для звернення судового рішення до негайного виконання, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 10, 77, 139, 241-246, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними дій та скасування постанови задовольнити частково.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА №4486839 від 12.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП закрити.

В задовленні решти вимог позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач Головне управління Національної поліції в Одеській області, , адреса місця знаходження: вулиця Академіка Філатова, 15а, місто Одеса, Одеська область, 65080.

Повний текст рішення складено 22 травня 2025 року.

Суддя О. Г. Борейко