Справа № 300/1304/25
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2025-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" травня 2025 р. справа № 300/1304/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Тимощука О.Л. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Державної екологічної інспекції Карпатського округу до Загвіздянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення певних дій,
Державна екологічна інспекція Карпатського округу (надалі, також позивач, Держекоінспекція Карпатського округу, Інспекція) звернулася в суд з позовною заявою до Загвіздянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області (надалі, також відповідач, Загвіздянська сільська рада, сільська рада), в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Загвіздянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області стосовно невиконання пункту 4 припису Державної екологічної інспекції Карпатського округу №12 від 20.06.2024;
- зобов`язати Загвіздянську сільську раду Івано-Франківського району Івано- Франківської області виконати пункт 4 припису Державної екологічної інспекції Карпатського округу №12 від 20.06.2024, а саме забезпечити розроблення проекту землеустрою щодо встановлення та винесення на місцевість меж прибережних захисних смуг водойм та річок, які протікають через територію Загвіздянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області та позначити їх на місцевості інформаційними знаками і внести відомості про межі прибережних захисних смуг, пляжних зон до Державного земельного кадастру, як відомості про обмеження у використанні земель.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі наказу Державної екологічної інспекції Карпатського округу від 07.06.2024 №221/04.2-03, направлення на проведення державного нагляду (контролю) від 07.06.2024 №18, Інспекцією здійснено державний нагляд (контроль) за додержанням Загвіздянською сільською радою делегованих повноважень органів виконання виконавчої влади у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення охорони природних ресурсів. Держекоінспекція Карпатського округу звертає увагу, що за результатами державного нагляду (контролю) за додержанням Загвіздянською сільською радою делегованих повноважень органів виконання виконавчої влади у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів складено Акт №12/02.2 від 14.06.2024, в якому встановлено ряд порушень вимог природоохоронного законодавства. Зокрема, позивач зазначає, що відповідачем не забезпечено виконання статті 88, 89 Водного кодексу України, статті 60 Земельного кодексу України, підпункту 1 частини 1 статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР (надалі, також Закон №280/97-ВР), оскільки проєкти землеустрою щодо встановлення та винесення на місцевість меж прибережних захисних смуг річки Бистриця Солотвинська не розроблено, прибережні захисні смуги на місцевості інформаційними знаками не позначені, відомості про межі прибережних захисних смуг не внесені до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні земель. З огляду на що, Державна екологічна інспекція Карпатського округу переконана, що в порушення вимог пункту 1 частини 1 статті 15, статті 35 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" від 25.06.1991 №1264-XII (надалі, також Закон №1264-ХІІ), підпункту 1 пункту б частини 1 статті 33 Закону №280/97-ВР Загвіздянською сільською радою неналежним чином здійснюється контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища на підконтрольній території та подальшого реагування на існуючі порушення.
На усунення виявлених в Акті №12/02.2 від 14.06.2024 порушень природоохоронного законодавства Інспекцією видано припис Загвіздянській сільській раді №12 від 20.06.2024. Позивач наголошує, що пунктом 4 коментованого припису зобов`язано відповідача забезпечити розроблення проекту землеустрою щодо встановлення та винесення на місцевості меж прибережних захисних смуг річок, які протікають через територію селищної ради та позначити їх на місцевості інформаційними знаками, відомості про межі прибережних захисних смуг, пляжних зон ввести до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження використання земель, термін виконання пункту 4 припису встановлено до 01.12.2024. Однак, як зазначає Інспекція, станом на 26.02.2025 (дата звернення до суду із позовною заявою) пункт 4 припису з терміном виконання до 01.12.2024 Загвіздянською сільською радою не виконано, остання не вжила належних заходів щодо забезпечення розроблення проекту землеустрою стосовно встановлення та винесення на місцевість меж прибережних захисних смуг річок, які протікають через її територію і позначення їх на місцевості інформаційними знаками, а також щодо внесення до Державного земельного кадастру відомостей про межі прибережних захисних смуг, пляжних зон як відомості про обмеження у використанні земель.
Таким чином, позивач переконаний, що відповідач, всупереч вимогам пунктів 1 та 2 статті 10 та 88 Водного кодексу України, статті 60 Земельного кодексу України, Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 №486 (надалі, також Порядок №486), підпунктів 1, 9 пункту "б" частини 1 статті 33 Закону №280/97-ВР не виконав вимоги пункту 4 припису №12 від 20.06.2024, не виконав обов`язкову до виконання у визначені строки письмову вимогу посадової особи органу державного нагляду (контролю) щодо усунення порушень вимог законодавства.
Вважаючи протиправною бездіяльність Загвіздянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області стосовно невиконання пункту 4 припису Державної екологічної інспекції Карпатського округу №12 від 20.06.2024, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (а.с.45,46).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи 17.03.2025 (а.с.51-91). Загвіздянська сільська рада вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на таке.
Мотивуючи свою позицію сільська рада зазначила, що в період з 10.06.2024 по 14.06.2024 позивачем, на підставі наказу Державної екологічної інспекції Карпатського округу від 07.06.2024 №221/04.2-03 та направлення про проведення державного нагляду (контролю) від 07.06.2024 №18 проведено перевірку делегованих повноважень Загвіздянської сільської ради. За результатами державного нагляду (контролю) за додержанням Загвіздянською сільською радою делегованих повноважень органів виконавчої влади у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів складено Акт №12/02.2 від 14.06.2024. В подальшому, Державною екологічною інспекцією України видано припис №12 від 20.06.2024, пунктом 4 якого приписано позивачу забезпечити розроблення проекту землеустрою щодо встановлення та винесення на місцевості меж прибережних захисних смуг річок, які протікають через територію селищної ради та позначити їх на місцевості інформаційними знаками, відомості про межі прибережних захисних смуг, пляжних зон ввести до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження використання земель.
Водночас, Загвідзянська сільська рада вказує, що генеральним планом села Загвіздя визначено природоохоронні зони, зокрема, прибережну захисну смугу у 25 метрів, що відповідає вимогам чинного законодавства. Відповідач наголошує, що про Генеральний план села Загвіздя, зазначено в Акті №12/02.2-03 від 07.06.2024 Державної екологічної інспекції в розділі 4 "Загальна інформація про Загвіздянську сільську раду".
Також, сільська рада звертає увагу, що а ні припис, а ні акти перевірки не містить жодної інформації, в яких місцях, для яких об`єктів Загвіздянська міська рада має розробити проект землеустрою, про що, зокрема, було зазначено в листі Загвіздянської сільської ради
від 27.11.2024 адресованому позивачу.
Окрім того, у Стратегії просторового розвитку території, Зміни до генерального плану та плану зонування с. Загвіздя Загвіздянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 2024 року, у розділі "Обмеження у використанні земельних ділянок" пункт 4.1 Існуючі обмеження використання земельних ділянок зазначено: "На момент розроблення змін генерального плану с. Загвіздя, встановлені наступні обмеження у використанні земель 05.02. Прибережна захисна смуга вздовж річок, навколо водойм та островах встановлена відповідно до Водного кодексу України ст. 87, 88 для малих річок, струмків і потічків, а також, ставків площею менше 3 гектарів 25 м.".
Таким чином, відповідач переконаний, що в містобудівній документації села Загвіздя Загвіздянської сільської ради, а саме, в Генеральному плані села, відповідно до статті 88 Водного кодексу України, статті 60 Земельного кодексу України встановлено прибережні захисні смуги та відображені їхні межі.
Відповідач наголошує, що обов`язку розробляти проєкти землеустрою щодо встановлення та винесення на місцевість меж прибережних захисних смуг водойм та річок, які протікають через територію законодавством не передбачено. З огляду на що Загвіздянська сільська рада переконана, що вимога про виконання припису, як обов`язкової вимоги контролюючого органу щодо усунення порушень вимог законодавства, є безпідставною, так як Загвіздянською сільською радою не порушено вимог законодавства.
З урахуванням зазначеного, Загвіздянська сільська рада вважає, що позовні вимоги Державної екологічної інспекції Карпатського округу не підлягають задоволенню.
Інспекція скористалася правом на подання відповіді на відзив, яка надійшла 21.03.2025 через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, із відзивом на позовну заяву не погоджується та вважає його необґрунтованим, безпідставним та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи та нормам законодавства, з огляду на таке (а.с.65-79)
Державна екологічна інспекція Карпатського округу переконана, що як нормами Водного кодексу України, так і нормами Земельного кодексу України визначено, що прибережні захисні смуги в межах населених пунктів встановлюються згідно з комплексними планами просторового розвитку територій територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, а межі прибережних захисних смуг, пляжних зон зазначаються в документації із землеустрою, містобудівній документації та позначаються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування на місцевості інформаційними знаками. Також відомості про межі прибережних захисних смуг, пляжних зон підлягають внесенню до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні земель.
Загвіздянська сільська рада 26.03.2025 через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подала заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначила, що вважає позовні вимоги Державної екологічної інспекції Карпатського округу безпідставними та просить в задоволенні позову відмовити (а.с.92-97).
Позивач 01.04.2025 через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подав письмові пояснення на заперечення (на відповідь на відзив), в яких зазначив, що із викладеним у запереченнях не погоджується та просив позов задовільнити в повному обсязі (а.с.98-107).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності позовну заяву, відзиви на позов, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив, додаткові пояснення та докази, наявні в матеріалах цієї адміністративної справи, встановив такі обставини.
У відповідності до статті 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Положення про державну екологічну інспекцію Карпатського округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 20.02.2023 №38 (надалі, також Положення №38), Переліку центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів, місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, які планується перевірити у 2024 році, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 05.12.2023 №159 (надалі також Перелік №159), Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.1999 №339 "Про затвердження Порядку контролю за здійсненням органами місцевого самоврядування делегованих повноважень органів виконання виконавчої влади" (надалі також Порядок №339) та на підставі наказу Державної екологічної інспекції Карпатського округу від 07.06.2024 №221/04.2-03, направлення на проведення державного нагляду (контролю) від 07.06.2024 №18, Державною екологічною інспекцією Карпатського округу здійснено державний нагляд (контроль) за додержанням Загвіздянською сільською радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області делегованих повноважень органів виконання виконавчої влади у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (а.с.12-14).
За результатами державного нагляду (контролю) за додержанням Загвіздянською сільською радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області делегованих повноважень органів виконання виконавчої влади у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів складено Акт №12/02.2 від 14.06.2024, в якому встановлено ряд порушень вимог природоохоронного законодавства, зокрема органом місцевого самоврядування не забезпечено виконання статей 88 та 89 Водного кодексу України, статті 60 Земельного кодексу України, підпункту 1 пункту "б" частини 1 статті 33 Закону №280/97-ВР, оскільки проект землеустрою щодо встановлення та винесення на місцевості меж прибережних захисних смуг річки Бистриця Солотвинська не розроблено, прибережні захисні смуги на місцевості інформаційними знаками не позначено, відомості про прибережні захисні смуги вносяться до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні земель (а.с.15-20).
З метою усунення виявлених у Акті №12/02.5 від 14.06.2024 порушень вимог природоохоронного законодавства, Державною екологічною інспекцією Карпатського округу видано припис Загвіздянській сільській раді №12 від 20.06.2024, пунктом 4 якого приписано забезпечити розроблення проєкту землеустрою щодо встановлення та винесення на місцевості меж прибережних захисних смуг річок, які протікають через територію селищної ради та позначити їх на місцевості інформаційними знаками, відомості про межі прибережних захисних смуг, пляжних зон внести до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні земель. Термін виконання пункту 4 коментованого припису встановлено до 01.12.2024 (а.с.21-23).
Відповідно до статті 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Положення про Державну екологічну інспекцію Карпатського округу. затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 20.02.2023 року №38. Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.1999 №339 "Про затвердження Порядку контролю за здійсненням органами місцевого самоврядування делегованих повноважень органів виконання виконавчої влади" на підставі наказу Державної екологічної інспекції Карпатського округу від 25.11.2024 №453/04.2-03, направлення на проведення державного нагляду (контролю) від 25.11.2024 №45, проведено позапланову перевірку виконання припису №12 від 20.06.2024, виданого Загвіздянській сільській раді Івано-Франківського району Івано-Франківської області (а.с.24, 25).
За результатами державного нагляду (контролю) щодо виконання Загвіздянською сільською радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області припису №12 від 20.06.2024, складено Акт №26/02.2 від 27.11.2024, в якому встановлено невиконання відповідачем деяких вимог передбачених приписом №12 від 20.06.2024 (а.с.26-28).
В Акті від 27.11.2024 №26/02.2 зазначено, що термін виконання пункту 4 припису №12 від 20.06.2024 на момент складання коментованого Акту не вийшов (а.с.27-зворотній бік а.с.27).
Згідно з листом Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 10.02.2025 №0-9-0.221-494/0/2-25 станом на дату підготовки листа (10.02.2025) до Державного земельного кадастру на території Івано-Франківської області, в тому числі і на території Загвіздянської сільської ради Івано-Франківського району не внесені відомості про обмеження у використанні земель, пов`язані із землями прибережно-захисних смуг водних об`єктів, внесених за адміністративною послугою "Внесення до Державного земельного кадастру відомостей про обмеження у використанні земель, безпосередньо встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, містобудівною документацією, з видачею витягу" (а.с.36,37).
В подальшому Загвіздянська сільська рада листом від 24.02.2025 №394/02-34 повідомила Державну екологічну інспекцію Карпатського округу, що на виконання пункту 4 припису від 20.06.2024 №12 буде розроблено проект землеустрою щодо встановлення та винесення на місцевості меж прибережних захисних смуг річок, які протікають через територію сільської ради, відомості про межі прибережних захисних смуг, зон, після завершення проекту будуть внесені до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні (а.с.38,39).
Вважаючи протиправною бездіяльність Загвіздянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області стосовно невиконання пункту 4 припису №12 від 20.06.2024 Державна екологічна інспекція Карпатського округу з цією позовною заявою звернулася до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
За змістом статті 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до пунктів 1 та 2 Порядку контролю за здійсненням органами місцевого самоврядування делегованих повноважень органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.1999 №339 контроль за здійсненням органами місцевого самоврядування делегованих повноважень органів виконавчої влади покладається на відповідні місцеві держадміністрації та Раду міністрів Автономної Республіки Крим, а у випадках, передбачених законодавством, - на міністерства та інші центральні органи виконавчої влади, їх територіальні органи.
Контроль здійснюється шляхом аналізу актів органів місцевого самоврядування, надання органами місцевого самоврядування інформації про виконання делегованих повноважень органів виконавчої влади, проведення перевірок діяльності виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.
Міністерства та інші центральні органи виконавчої влади, їх територіальні органи здійснюють контроль відповідно до повноважень та у порядку, визначеному законодавством (пункт 5 Порядку №339).
Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь, визначає Закон України "Про охорону навколишнього природного середовища" від 25.06.1991 №1264-XII.
За приписами частини 1 статті 20-2 Закону №1264-XII до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, в тому числі про охорону атмосферного повітря, охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, використання та охорону земель.
Відповідно до статті 34 Закону №1264-XII завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.
Як передбачено частиною 1 статті 35 Закону №1264-XII державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 №275 (надалі, також Положення №275), Державна екологічна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Відповідно до пункту 2 Розділу II Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020 №230 (надалі, також Положення №230) державна екологічна інспекція відповідної області відповідно до покладених завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами-нерезидентами вимог законодавства.
Державна екологічна інспекція Карпатського округу діє на підставі Положення про Державну екологічну інспекцію Карпатського округу, затвердженого Наказом Державної екологічної інспекції України від 20.02.2023 №38.
За змістом пункту 1 Розділу 1 Положення №38 Державна екологічна інспекція Карпатського округу є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується.
Повноваження Інспекції поширюються на територію Івано-Франківської та Чернівецької областей.
Голови Івано-Франківської та Чернівецької обласних державних адміністрацій координують діяльність Інспекції та сприяють їй у виконанні покладених на неї завдань.
Пунктом 2 Розділу 1 Положення №38 встановлено, що Державна екологічна інспекція Карпатського округу у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міндовкілля, дорученнями Міністра захисту довкілля та природних ресурсів, його заступників, наказами Держекоінспекції, дорученнями Голови Держекоінспекції, дорученнями Голови Держекоінспекції, актами Івано-Франківської та Чернівецької обласних державних адміністрацій, обласних рад, іншими актами законодавства України, а також цим Положенням.
Згідно з пунктом 2 Розділу 2 Положення №38 Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами нерезидентами, вимог законодавства.
Відповідно до пункту 3 Розділу 2 Положення №38 Державна екологічна інспекція Карпатського округу проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування).
Інспекція вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах (пункт 10 Розділу 2 Положення №38).
З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що Державна екологічна інспекція Карпатського округу є уповноваженим органом виконавчої влади у сфері державного нагляду (контролю) за дотриманням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, юридичними особами - нерезидентами вимог природоохоронного законодавства, а приписи Інспекції щодо усунення виявлених порушень вимог природоохоронного законодавства є обов`язковими до виконання.
Повертаючись до фактичних обставин справи, суд вважає за необхідне відмітити наступне.
На підставі наказу Державної екологічної інспекції Карпатського округу від 07.06.2024 №221/04.2-03, направлення на проведення державного нагляду (контролю) від 07.06.2024 №18, Державною екологічною інспекцією Карпатського округу здійснено державний нагляд (контроль) за додержанням Загвіздянською сільською радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області делегованих повноважень органів виконання виконавчої влади у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (а.с.12-14).
За результатами державного нагляду (контролю) за додержанням Загвіздянською сільською радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області делегованих повноважень органів виконання виконавчої влади у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів складено Акт №12/02.2 від 14.06.2024, в якому встановлено ряд порушень вимог природоохоронного законодавства, зокрема органом місцевого самоврядування не забезпечено виконання статей 88 та 89 Водного кодексу України, статті 60 Земельного кодексу України, підпункту 1 пункту б частини 1 статті 33 Закону №280/97-ВР, оскільки проєкт землеустрою щодо встановлення та винесення на місцевості меж прибережних захисних смуг річки Бистриця Солотвинська не розроблено, прибережні захисні смуги на місцевості інформаційними знаками не позначено, відомості про прибережні захисні смуги вносяться до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні земель (а.с.15-20).
З метою усунення виявлених у Акті №12/02.5 від 14.06.2024 порушень вимог природоохоронного законодавства, Державною екологічною інспекцією Карпатського округу видано припис Загвіздянській сільській раді №12 від 20.06.2024, пунктом 4 якого приписано забезпечити розроблення проекту землеустрою щодо встановлення та винесення на місцевості меж прибережних захисних смуг річок, які протікають через територію селищної ради та позначити їх на місцевості інформаційними знаками, відомості про межі прибережних захисних смуг, пляжних зон внести до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні земель.
Термін виконання пункту 4 коментованого припису до 01.12.2024 (а.с.21-23).
Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР.
За змістом статті 2 Закону №280/97-ВР місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та Законів України.
У відповідності до статті 10 Закону №280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами
Згідно зі статтею 20 Закону №280/97-ВР державний контроль за діяльністю органів і посадових осіб місцевого самоврядування може здійснюватися лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і не повинен призводити до втручання органів державної влади чи їх посадових осіб у здійснення органами місцевого самоврядування наданих їм власних повноважень.
Згідно із частиною 2 статті 71 Закону №280/97-ВР органи виконавчої влади, їх посадові особи не мають права втручатися в законну діяльність органів та посадових осіб місцевого самоврядування, а також вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до повноважень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, крім випадків виконання делегованих їм радами повноважень, та в інших випадках, передбачених законом.
За змістом пункту "ї" частини 1 статті 15 Закону №1264-ХІІ місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції та здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Відповідно до підпунктів 1 та 9 пункту "б" частини 1 статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів, організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою.
Приписами пункту 1 та 2 статті 10 Водного кодексу України встановлено, що до відання сільських, селищних, міських та районних у містах рад у галузі регулювання водних відносин на їх території належить здійснення заходів щодо раціонального використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів, контроль за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів.
У відповідності до частин 1-7 статті 88 Водного кодексу України з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.
Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:
для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів;
для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів;
для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.
Якщо крутизна схилів перевищує три градуси, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.
Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках всіх категорій земель, крім земель морського і внутрішнього водного транспорту.
Землі прибережних захисних смуг перебувають у державній та комунальній власності та можуть надаватися в користування лише для цілей, визначених цим Кодексом.
У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації.
Прибережні захисні смуги в межах населених пунктів встановлюються згідно з комплексними планами просторового розвитку територій територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, а в разі їх відсутності або якщо зазначеною містобудівною документацією межі таких смуг не встановлені, вони визначаються шириною 100 метрів від урізу води морів, морських заток і лиманів, а для інших водних об`єктів - згідно з частиною другою цієї статті. Межі прибережних захисних смуг, пляжних зон зазначаються в документації із землеустрою, містобудівній документації та позначаються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування на місцевості інформаційними знаками. Відомості про межі прибережних захисних смуг, пляжних зон вносяться до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні земель.
Як встановлено приписами частин 1-3 статті 60 Земельного кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.
Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:
а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів;
б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів;
в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.
При крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.
Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води.
Межі прибережних захисних смуг, пляжних зон зазначаються в документації із землеустрою, містобудівній документації на місцевому та регіональному рівнях та позначаються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування на місцевості інформаційними знаками. Відомості про межі прибережних захисних смуг, пляжних зон вносяться до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні земель.
Прибережні захисні смуги в межах населених пунктів встановлюються згідно з комплексними планами просторового розвитку територій територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, а в разі їх відсутності або якщо містобудівною документацією межі таких смуг не встановлені, вони визначаються шириною 100 метрів від урізу води морів, морських заток і лиманів, а для інших водних об`єктів - згідно з частиною другою цієї статті.
Так, із комплексного аналізу наведеного вище по тексту судового рішення слідує, що прибережні захисні смуги в межах населених пунктів встановлюються згідно з комплексними планами просторового розвитку територій територіальних громад, генеральними планами населених пунктів.
Водночас, із аналізу вищенаведеного, межі прибережних захисних смуг, пляжних зон зазначаються в документації із землеустрою, містобудівній документації та позначаються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування на місцевості інформаційними знаками: відомості про межі прибережних захисних смуг, пляжних зон підлягають внесенню до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні земель.
В свою чергу, статтею 61 Земельного кодексу України та статтею 89 Водного кодексу України встановлено, що прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності та встановлено відповідні обмеження у використанні земельних ділянок прибережних захисних смуг, а саме:
а) розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво;
б) зберігання та застосування пестицидів і добрив;
в) влаштування літніх таборів для худоби;
г) будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів;
г) влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо;
д) миття та обслуговування транспортних засобів і техніки;
е) випалювання сухої рослинності або її залишків з порушенням порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Відповідно до частини 2 статті 51 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 №858-IV (надалі, також Закон №858-IV) проекти землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб розробляються на підставі рішення відповідної сільської, селищної, міської ради або районної державної адміністрації.
Пунктом "ґ" частини 4 статті 51 Закону №858-IV передбачено, що у разі формування земельної ділянки проект землеустрою щодо впорядкування територій для містобудівних потреб також включає відомості про межі охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель, прибережних захисних смуг і пляжних зон (за наявності).
Порядок визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 №486 (надалі, також Порядок №486), встановлює єдиний правовий механізм визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них.
За змістом пункт 4 Порядку №486 у межах водоохоронних зон виділяються землі прибережних захисних смуг та смуги відведення з особливим режимом їх використання відповідно до статей 88-91 Водного кодексу України.
Приписами пункту 5 Порядку №486 встановлено, що межі водоохоронних зон визначаються згідно з проектами землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів, крім випадків, встановлених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", та/або комплексними планами просторового розвитку територій територіальних громад, та/або генеральними планами населених пунктів, які розробляються в порядку, визначеному Земельним кодексом України, Законами України "Про землеустрій" і "Про регулювання містобудівної діяльності", зазначаються в документації із землеустрою, містобудівній документації на місцевому та регіональному рівні.
Назва, склад та зміст проекту землеустрою визначаються замовником з урахуванням характеристик території конкретного об`єкта землеустрою.
Відомості про межі водоохоронних зон, прибережних захисних смуг та пляжних зон вносяться до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні земель.
Згідно з пунктом 10 Порядку №486 у межах населених пунктів водоохоронні зони, прибережні захисні смуги та пляжні зони встановлюються згідно з комплексними планами просторового розвитку територій територіальних громад та генеральними планами населених пунктів, а в разі їх відсутності або коли зазначеною містобудівною документацією межі таких смуг не встановлені: прибережні захисні смуги визначаються шириною 100 метрів від урізу води морів, морських заток і лиманів і збігаються з пляжними зонами, а для інших водних об`єктів - згідно з частиною другою статті 88 Водного кодексу України; водоохоронні зони визначаються за проектами землеустрою, зазначеними в пункті 5 цього Порядку. У разі потреби межі водоохоронних зон, прибережних захисних смуг та пляжних зон можуть визначатися шляхом внесення змін до генеральних планів населених пунктів.
За межами населених пунктів межі водоохоронних зон визначаються згідно з проектами землеустрою, зазначеними в пункті 5 цього Порядку, та/або комплексними планами просторового розвитку територій територіальних громад.
У відповідності до пункту 14 Порядку №486 виконання водоохоронних та інших заходів щодо впорядкування водоохоронних зон, за винятком земель водного фонду, покладається на виконавчі комітети Рад, сільськогосподарські, водогосподарські, рибогосподарські підприємства, а також на інших власників і землекористувачів.
Контроль за створенням водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також за додержанням режиму використання їх територій здійснюється місцевими органами виконавчої влади, виконавчими комітетами рад, Держекоінспекцією та її територіальними органами (пункт 15 Порядку №486).
Згідно з частинами 2 та 3 статті 2 Земельного кодексу України суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.
Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).
За приписами пунктів "д" та "к" частини 1 статті 12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: організація землеустрою; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.
Як встановлено частиною 1 статті 79-1 Земельного Кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.
Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
За змістом частини 7 статті 79-1 Земельного Кодексу України винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.
Відповідно до статті 1 Закону №858-IV під проектом землеустрою розуміють сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.
Пунктом "в" частини 1 статті 2 Закону №858-IV передбачено, що землеустрій забезпечує встановлення і закріплення на місцевості меж адміністративно-територіальних одиниць, територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, меж земельних ділянок власників і землекористувачів.
До повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать організація та здійснення землеустрою, проведення інвентаризації земель та земельних ділянок усіх форм власності (пункт "а" частини 1 статті 19 Закону №858-IV).
Згідно з пунктом "г" частини 1 статті 20 Закону №858-IV землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути).
Приписами пунктів "а" та "б" частини 1 статті 22 Закону №858-IV передбачено, що підставою для здійснення землеустрою є рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою, укладені договори між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою, судові рішення.
Згідно із пунктом "в" частини 2 статті 25 Закону №858-IV одним із видів документації із землеустрою є проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.
Пунктами "в", "ґ" та "д" частини 2 статті 47 Закону №858-IV передбачено, що проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природнозаповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою, зокрема: збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу, встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.
Таким чином, із аналізу наведеного вище по тексту судового рішення слідує, що межі прибережних захисних смуг, пляжних зон зазначаються в документації із землеустрою, містобудівній документації та позначаються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування на місцевості інформаційними знаками, відомості про межі прибережних захисних смуг, пляжних зон підлягають внесенню до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні земель.
Як вже встановлено судом, за результатами державного нагляду (контролю) за додержанням Загвіздянською сільською радою делегованих повноважень органів виконання виконавчої влади у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів складено Акт №12/02.2 від 14.06.2024, в якому встановлено порушення вимог природоохоронного законодавства органом місцевого самоврядування в частині не забезпечення виконання статей 88 та 89 Водного кодексу України, статті 60 Земельного кодексу України, підпункту 1 пункту б частини 1 статті 33 Закону №280/97-ВР, оскільки проект землеустрою щодо встановлення та винесення на місцевості меж прибережних захисних смуг річки Бистриця Солотвинська не розроблено, прибережні захисні смуги на місцевості інформаційними знаками не позначено, відомості про прибережні захисні смуги вносяться до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні земель(а.с.15-20).
З метою усунення виявлених у Акті №12/02.2 від 14.06.2024 порушень вимог природоохоронного законодавства, Державною екологічною інспекцією Карпатського округу видано припис Загвіздянській сільській раді №12 від 20.06.2024, пунктом 4 якого приписано забезпечити розроблення проєкту землеустрою щодо встановлення та винесення на місцевості меж прибережних захисних смуг річок, які протікають через територію селищної ради та позначити їх на місцевості інформаційними знаками, відомості про межі прибережних захисних смуг, пляжних зон внести до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні земель. Термін виконання пункту 4 коментованого припису встановлено до 01.12.2024 (а.с.21-23).
В подальшому, Державною екологічною інспекцією Карпатського округу проведено позапланову перевірку щодо виконання Загвіздянською сільською радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області припису №12 від 20.06.2024, за результатами якої складено Акт №26/02.2 від 27.11.2024, в якому встановлено невиконання відповідачем деяких вимог передбачених приписом №12 від 20.06.2024 (а.с.26-28).
В Акті №26/02.2 від 27.11.2024 зазначено, що термін виконання пункту 4 припису №12 від 20.06.2024 на момент складання коментованого Акту не вийшов (а.с.27-зворотній бік а.с.27).
Суд звертає увагу, що згідно з приписом №12 від 20.06.2024 про виконання припису Загвіздянській сільській раді необхідно повідомити Державну екологічну інспекцію Карпатського округу не пізніше трьох днів після закінчення встановленого терміну виконання кожного пункту припису (зворотній бік а.с.23).
Згідно з листом Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 10.02.2025 №0-9-0.221-494/0/2-25 станом на дату підготовки листа (10.02.2025) до Державного земельного кадастру на території Івано-Франківської області, в тому числі і на території Загвіздянської сільської ради Івано-Франківського району не внесені відомості про обмеження у використанні земель, пов`язані із землями прибережно-захисних смуг водних об`єктів, внесених за адміністративною послугою "Внесення до Державного земельного кадастру відомостей про обмеження у використанні земель, безпосередньо встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, містобудівною документацією, з видачею витягу" (а.с.36,37).
Загвіздянська сільська рада листом від 24.02.2025 №394/02-34 повідомила Державну екологічну інспекцію Карпатського округу, що на виконання пункту 4 припису від 20.06.2024 №12 буде розроблено проект землеустрою щодо встановлення та винесення на місцевості меж прибережних захисних смуг річок, які протікають через територію сільської ради, відомості про межі прибережних захисних смуг, зон, після завершення проекту будуть внесені до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні (а.с.38,39).
Із аналізу наведеного слідує, що станом на 24.02.2025 Загвіздянська сільська рада так і не виконала вимоги пункту 4 припису Державної екологічної інспекції Карпатського округу від 20.06.2024 №12.
Суд констатує, що станом на дату ухвалення судового рішення відповідач не надав суду жодних доказів, які б свідчили про виконання пункту 4 припису Державної екологічної інспекції Карпатського округу від 20.06.2024 №12.
Таким чином, суд дійшов висновку, що Загвіздянською сільською радою допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у невиконанні вимог пункту 4 припису Державної екологічної інспекції Карпатського округу від 20.06.2024 №12.
З огляду на вказане, суд вважає, що у відповідача існує обов`язок виконати вимоги пункт 4 припису Державної екологічної інспекції Карпатського округу від 20.06.2024 №12, а саме забезпечити розроблення проекту землеустрою щодо встановлення та винесення на місцевість меж прибережних захисних смуг водойм та річок, які протікають через територію Загвіздянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області та позначити їх на місцевості інформаційними знаками і внести відомості про межі прибережних захисних смуг, пляжних зон до Державного земельного кадастру, як відомості про обмеження у використанні земель.
В частині тверджень відповідача, про те, що а ні припис, а ні акти перевірки не містить жодної інформації, в яких місцях, для яких об`єктів Загвіздянська міська рада має розробити проект землеустрою, суд зазначає таке.
В акті складеному за результатами перевірки делегованих повноважень Загвіздянською сільською радою від 14.06.2024 №12/02.2 вказано, що органом місцевого самоврядування не забезпечено виконання статей 88 та 89 Водного кодексу України, статті 61 Земельного кодексу України, підпункту 1 пункту "б" частини 1 статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", оскільки проект землеустрою щодо встановлення та винесення на місцевості меж прибережних захисних смуг річки Бистриця Солотвинська не розроблено, прибережні захисні смуги на місцевості інформаційними знаками не позначені, відомості про межі прибережних захисних смуг вносяться до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні земель (а.с.17).
Згідно з пунктом 4 припису від 20.06.2024 №12 Загвіздянській сільській раді приписано забезпечити розроблення проекту землеустрою щодо встановлення на місцевості меж прибережних захисних смуг річок, які протікають через територію селищної ради та позначити їх на місцевості інформаційними знаками (а.с.22).
Суд зазначає, що нормами водного та земельного законодавства покладено саме на органи місцевого самоврядування обов`язок щодо планування зонування території громади, встановлення прибережних захисних смуг навколо водних об`єктів, зазначення меж прибережних захисних смуг в документації із землеустрою, а також у містобудівний документації, та внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.
Таким чином, суд вважає такі доводи відповідача необґрунтованими.
Решта доводів сторін висновків суду по суті спірних правовідносин не змінюють.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
У силу статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відтак, з урахуванням зазначеного вище по тексту судового рішення, суд, на підставі наданих доказів та системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку про те, що позовні вимоги Державної екологічної інспекції Карпатського округу підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно з частиною 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України під час задоволення позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи те, що позивач у цій справі в розумінні КАС України є суб`єктом владних повноважень, судові витрати розподілу не підлягають.
На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Загвіздянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області стосовно невиконання пункту 4 припису Державної екологічної інспекції Карпатського округу №12 від 20.06.2024.
Зобов`язати Загвіздянську сільську раду Івано-Франківського району Івано- Франківської області виконати пункт 4 припису Державної екологічної інспекції Карпатського округу №12 від 20.06.2024, а саме забезпечити розроблення проекту землеустрою щодо встановлення та винесення на місцевість меж прибережних захисних смуг водойм та річок, які протікають через територію Загвіздянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області та позначити їх на місцевості інформаційними знаками і внести відомості про межі прибережних захисних смуг, пляжних зон до Державного земельного кадастру, як відомості про обмеження у використанні земель.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Державна екологічна інспекція Карпатського округу, адреса: Академіка Сахарова, буд. 23-А, м. Івано-Франківськ, 76018, ;

відповідач: Загвіздянська сільська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, адреса: вул. Липова-Осада, буд. 22, с. Загвіздя, Івано-Франківський р-н., Івано-Франківська обл., 77450, .

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.