Справа № 280/2593/25
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

21 травня 2025 року Справа № 280/2593/25
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області про визнання протиправним і скасування рішення суб`єкта владних повноважень

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2025 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати неправомірним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 18.09.2024 р. № 1 на суму 12.300 грн;

стягнути з Відповідача на користь Позивача витрати зі сплати судового збору і всі інші судові витрати.

Ухвалою суду від 14 квітня 2025 року позовну заяву залишено без руху.

25 квітня 2025 року до суду надійшла адміністративна позовна заява (уточнена), відповідно до якої позивач просить суд: визнати неправомірним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 18.09.2024 №1 на суму 21.300 грн. Разом з уточненою позовною заявою подано клопотання про поновленння строку звернення до суду, яке обґрунтоване тим, що підставою для винесення ППР було встановлення працівниками ДПС факту незаконного (без одержання ліцензії) продажу позивачем тютюнового виробу. Цей факт не відповідає дійсності. Проте під час розгляду відповідного протоколу суд 1-ої інстанції не встановив дійсні обставини справи, в результаті чого постановив незаконне рішення. Це відбулося 30.10.2024. Цей факт було спростовано постановою Запорізького апеляційного суду від 22.11.2024. Саме 22.11.2024 виникла підстава для позову. У випадку позивача подання позову до спростування в судовому порядку факту вчинення нею правопорушення унеможливлювало належний захист порушеного права, що є очевидним. До моменту прийняття судом рішення у справі про порушення у позивача не було об`єктивної можливості належним чином сформулювати адміністративний позов щодо скасування ППР. Просив поновити позивачу строк на звернення до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 29 квітня 2025 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовною заявою. Відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/2593/25 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області рро визнання протиправним і скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

06 травня 2025 року від відповідача до суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду. В обґрунтування клопотання зазначено, що 04.10.2024 за вх. № 38071/6 до ДПС України позивачем була подана скарга на ППР від 18.09.2024 № 1 на суму 21 300,00 грн. Рішенням про результат розгляду скарги ДПС України від 27.11.2024 №35536/6/99-00-06-03-02-06 скарга позивача була залишена без задоволення, а ППР від 18.09.2024 №1 на суму 21 300,00 грн без змін. Рішення про результат розгляду скарги ДПС України було направлено на податкову адресу позивача засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення. Рішення отримав 03.12.2024 ОСОБА_2 (батько). Відповідно до підсистеми «Електронний суд» позовна заява була подана позивачем 07.04.2025. Таким чином, враховуючи, що у справі № 280/2593/25 позивач застосував процедуру адміністративного оскарження спірного податкового повідомлення-рішення, шляхом подачі 26.09.2024 відповідної скарги, строк для звернення до суду з позовом про його оскарження становить тримісячний строк (ч. 4 ст. 122), а моментом початку його відліку є день отримання позивачем рішення ДПС України за результатами розгляду скарги, тобто 03.12.2024. Тобто граничний строк подання позовної заяви 03.03.2025. Посилання позивача на постанову постановою Запорізького апеляційного суду від 22.11.2024, якою суд закрив провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення, вважаємо безпідставним з огляду на те, що дана постанова не доводить протиправності спірного рішення та не є обов`язковою для суду в розумінні частини четвертої статті 78 КАС України. Просить залишити позовну заяву без розгляду.

Від представника позивача до суду надійшли заперечення на клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду, в яких зазначено, що про обставини, які перешкодили своєчасно звернутися до суду з позовними вимогами, позивач раніше повідомляв суд, і судом вже було надано оцінку цим обставинам в ухвалі про відкриття провадження у справі від 29.04.2025. Також вказує, що посилання на отримання листа ОСОБА_3 не має ніякого значення. Податкове законодавство України чітко визначає порядок вручення відповідей на скарги платникам податків. Згідно з пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони: - особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові; - надіслані рекомендованим листом з повідомленням про вручення за податковою адресою платника податків. Таким чином, вручення відповіді на скаргу особі, яка проживає за однією адресою зі скаржником, можливе лише за умови, що ця особа є законним або уповноваженим представником скаржника. Проживання за однією адресою не надає автоматичного права отримувати податкові документи, якщо немає відповідного представництва. Отже, вручення відповіді на скаргу особі, яка не є законним чи уповноваженим представником скаржника, навіть якщо вона проживає за тією ж адресою, не відповідає вимогам податкового законодавства України. Крім того зазначено, що підставою для винесення ППР було встановлення працівниками ДПС факту незаконного (без одержання ліцензії) продажу Позивачем тютюнового виробу. Цей факт було спростовано постановою Запорізького апеляційного суду від 22.11.2024, і саме 22.11.2024 виникла підстава для позову. Відтак, подання позову 07.04.2025 є логічним і обґрунтованим продовженням захисту порушеного права після усунення невизначеності, пов`язаної з правомірністю дій Позивачки.

Суддя Чернова Ж.М. з 01.05.2025 по 18.05.2025 (включно) перебувала у відпустці.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, розглянувши подане клопотання, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданого клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо: з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 та 4 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд зазначає, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Так, Європейський суд з прав людини, в рішенні «Іліан проти Туреччини», зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст.6 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" від 04.11.1950 (ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У п.1 Рішення Конституційного Суду України (справа №9-зп від 25.12.1997) зазначено: "Частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод".

В даному випадку, залишення позовної заяви без розгляду буде перешкоджати праву позивача доступу до правосуддя та порушувати права захищені Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зауважує, що дійсно позовну заяву подано до суду з пропуском встановленого процесуального строку, однак такий пропуск є незначним, на обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом процесуального строку позивачем надано клопотання про поновленння строку звернення до суду. Судом були враховані пояснення позивача, викладені у клопотанні про поновлення строку звернення до суду.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що строк звернення до суду пропущено з поважних причин, а відповідно наявні підстави для його поновлення, у зв`язку з чим ухвалою суду від 29 квітня 2025 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовною заявою.

Інші доводи сторін висновків суду не змінюють.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст.122, 240, 241, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ж.М. Чернова