Справа № 500/7691/24
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/7691/24 пров. № А/857/6753/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Шинкар Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року (головуючий суддя Баб`юк П.М., м.Тернопіль) у справі №500/7691/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

26.07.2024 позивач ( ОСОБА_1 ) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (відповідач), в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 18.12.2024 року № 91; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 лютого 2024 року про перехід на інший вид пенсії відповідно до п.10 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII з урахуванням довідок про заробітну плату державного службовця від 18.01.2024 року № 10-026 та № 10-025 та з урахуванням стажу державної служби з 06.07.1990 по 01.05.2016.

Позов обґрунтовує тим, що відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2024 № 500/864/24 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи в органах Державної податкової служби з 06 липня 1990 року по 01 травня 2016 року та перевести з 02 лютого 2024 року ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, пунктів 10, 12 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII. На підставі вищевикладеного, відповідач повідомив позивача своїм рішенням від 18.12.2024 року № 91, що при переведені на пенсію державного службовця, не будуть братись до уваги довідки про заробітну плату державного службовця від 18.01.2024 № 10-026 та № 10-025 оскільки постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2024 № 500/864/24 не було зобов`язано їх враховувати, що слугувало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову в перерахунку пенсії від 18.12.2024 №91. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 лютого 2024 року та враховувати довідки про заробітну плату державного службовця від 18.01.2024 року №10-026 та №10-025 при здійсненні переведення ОСОБА_1 з пенсії, призначеної відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 02.02.2024 щодо переходу з пенсії за віком згідно Закону № 1058 на пенсію за віком згідно Закону № 3723 та винесено повторне рішення №91 від 18.12.2024 року. Вказує, що період роботи ОСОБА_1 в органах Державної податкової служби з 06 липня 1990 року по 01 травня 2016 року зараховано до стажу роботи відповідно до записів трудової книжки та даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у відповідності до заяви від 25.01.2023 року. Зазначає, що до стажу державної служби ОСОБА_1 відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 з датою заповнення 09.07.1984 року зараховується період з 18.09.1989 по 05.07.1990. Отже, тривалість стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби ОСОБА_1 становить 09 місяців 19 днів. Вказує, що зобов`язання щодо врахування довідок Головного управління ДПС у м. Києві №№10-025, 10-026 від 18.01.2024 року при призначенні ОСОБА_1 пенсії як державному службовцю рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року у справі №500/864/24 та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року на Головне управління не покладено. Зазначає, що враховуючи вищевикладене, при виконанні постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року у межах покладених зобов`язань Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області встановлено, що призначити пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 можливо лише з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян", що є недоцільним, оскільки призведе до зменшення розміру пенсії. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003.

02.02.2024 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року.

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в України в Тернопільській області від 09.02.2024 №91 відмовлено у переведенні із пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

Не погоджуючись із вказаним рішенням, вважаючи його протиправним, позивач звернулася до суду.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.05.2024 у справі №500/864/24 позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 09.02.2024 №91. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з 02.02.2024 зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період з 06.07.1990 по 01.05.2016, перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», з урахуванням довідок про складові заробітної плати від 18.01.2024 №10-026 та №10-025 виданих Головним управлінням ДПС у м. Києві.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2024 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області задоволено частково. Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року у справі № 500/864/24 скасовано та позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 09 лютого 2024 року № 91 щодо відмови позивачці у переведені з 02.02.2024 на пенсію державного службовця відповідно до пункту 10 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" №889-VIII. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи в органах Державної податкової служби з 06 липня 1990 року по 01 травня 2016 року та перевести з 02 лютого 2024 року ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, пунктів 10, 12 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII. У задоволенні решти позовних вимог (в частині врахування довідок про складові заробітної плати від 18.01.2024 №10-026 та №10-025 виданих Головним управлінням ДПС у м.Києві) відмовлено як передчасні.

На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 02.02.2024 щодо переходу з пенсії за віком згідно Закону № 1058 на пенсію за віком згідно Закону № 3723 та винесено повторне рішення №91 від 18.12.2024 року.

Так, у вказаному рішенні відповідач вказав, що зобов`язання щодо врахування довідок Головного управління ДПС у м. Києві №№10-025, 10-026 від 18.01.2024 року при призначенні ОСОБА_1 пенсії як державному службовцю рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року у справі №500/864/24 та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року на Головне управління не покладено. Враховуючи вищевикладене, при виконанні постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року у межах покладених зобов`язань Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області встановлено, що призначити пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" ОСОБА_1 можливо лише з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян", що є недоцільним, оскільки призведе до зменшення розміру пенсії.

Не погоджуючись з діями відповідача та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся в суд першої інстанції з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на пенсійне забезпечення державних службовців визначено Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (Закон № 889-VIII), який набув чинності 01.05.2016.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, колегія суддів зазначає, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і нормами Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби. Разом з тим, право ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, а також необхідність зарахування до стажу державної служби періоду роботи позивачки в органах державної податкової служби з 06.07.1990 по 01.05.2016 підтверджено рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року у справі №500/864/24 та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року, що є обов`язковим для виконання та врахування пенсійним органом, відтак в силу вимог частини четвертої статті 78 КАС України такі обставини не підлягають доказуванню у цій справі.

Порядок призначення пенсій згідно з Законом №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб.

Пунктом 4 вказаного Порядку передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Пунктами 5 та 6 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб №622 передбачено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.

Вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за № 180/30048.

Колегія суддів зазначає, що довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 18.01.2024 №10-026, видана Головним управлінням ДПС у м.Києві, відповідає формі довідки, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", та містить дані про надбавку за інтенсивність праці, виплати за додаткове навантаження, преміювання, інші виплати (матеріальну допомогу, премії тощо, нараховані за період, що перевищує календарний місяць). Довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 18.01.2024 №10-025 на суму 17725,00 грн, видана Головним управлінням ДПС у м.Києві за посадою заступник начальника ДПІ - начальник відділу, станом на січень 2024 року, складена за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", та містить відображення складових заробітної плати: посадовий оклад, надбавка за ранг (радник податкової та митної справи 1 рангу), надбавка за вислугу років (50%), на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. У затвердженій постановою правління Пенсійного фонду України формі довідки складові заробітної плати складаються з: посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. На всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Всі відображені в довідках види оплати праці є складовими частинами заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому вони мають братися до уваги при розрахунку розміру пенсії позивача.

Такий висновок суду узгоджується з положеннями пункту 1 частини першої статті 41 Закон №1058-ІV, відповідно до якої до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Отже, апеляційний суд вважає, що нарахування (перерахунок) пенсії позивача слід здійснювати з урахуванням довідок про складові заробітної плати.

Таким чином, як вірно зазначив суд першої інстанції, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову в перерахунку пенсії від 18.12.2024 № 91 є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, посилання апелянта на недостатність у позивача стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, колегією суддів до уваги на беруться, оскільки, як уже зазначалось, право ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, а також необхідність зарахування до стажу державної служби періоду роботи позивачки в органах державної податкової служби з 06.07.1990 по 01.05.2016 підтверджено рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року у справі №500/864/24 та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року, що є обов`язковим для виконання та врахування пенсійним органом, відтак, в силу вимог частини четвертої статті 78 КАС України такі обставини не підлягають доказуванню у цій справі.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року у справі № 500/7691/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
Т. І. Шинкар