Справа № 157/264/25
Суддя: Гамула Б. С.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/264/25
Провадження №2-а/157/40/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю секретаря судового засідання Плакоша Д.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтований тим, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 №54 від 07 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. Зазначену постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 вважає незаконною та протиправною, оскільки вона прийнята всупереч чинному законодавству та не містить жодних доказів вчинення позивачем зазначеного адміністративного правопорушення.

Так, постанова мотивована тим, що 07 лютого 2025 року о 10 год 20 хв у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , що по АДРЕСА_1 виявлено порушення правил військового обліку, що вчинив ОСОБА_1 , а саме з 2014 року по 23 січня 2025 року до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки не з`являвся; не повідомляв у семиденний строк органам, в яких він перебував на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також не надавав зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не рідше одного разу на п`ять років не звіряв власні персональні дані з обліковими даними районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки; чим порушив абз. 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підпункти 8, 10 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів під час дії особливого періоду. Відповідальність за встановлене триваюче правопорушення начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 визначила ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Частиною 3 ст. 210 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Законом України №3696-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», який набрав чинності 19 травня 2024 року, статтю 210 КУпАП доповнено частиною третьою. До 19 травня 2024 року адміністративної відповідальності за вчинення (невчинення) дій, передбачених цією нормою, не існувало, тому особа не може нести відповідальність за ч. 3 ст. 210 КУпАП за дії, вчинені до вказаної дати. Проте, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення за період з 2014 року по 23 січня 2025 року.

Зі змісту оскаржуваної постанови неможливо також встановити, які саме персональні дані ОСОБА_1 не оновив, які з цих даних містяться в державних реєстрах, а також до яких даних державний орган в особі ІНФОРМАЦІЯ_3 не має доступу (не є держателем).

Позивач звертає увагу суду, що до постанови начальника ТЦК та СП додано протокол ВН №34, згідно з яким ОСОБА_1 ніби вчинив правопорушення, передбачене ст. 210 КУпАП, хоча ця стаття містить ще три частини і як начальник на підставі цього протоколу дійшов висновку саме про порушення позивачем ч. 3 ст. 210 КУпАП невідомо.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить скасувати постанову за справою про адміністративне правопорушення ВН №54 від 07 лютого 2025 року, а провадження у справі закрити та стягнути на його користь судові витрати.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 у відзиві на позов зазначив, що вважає позовні вимоги необґрунтованими, бездоказовими й такими, що не відповідають фактичним обставинам справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, доведена матеріалами адміністративної справи.

Відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, окрім іншого, зобов`язані дотримуватися правил військового обліку, уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або в територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, прибувати за викликом територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду.

Позивач звернувся до ТЦК із заявою про видачу військово-облікового документа 21 січня 2025 року. Раніше до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки він не з`являвся, не повідомляв у семиденний строк органам, в яких він перебував на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також не надавав зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не рідше одного разу на п`ять років не звіряв власні персональні дані з обліковими даними районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, чим порушив абз. 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підпункти 8, 10 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів під час дії особливого періоду, що становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Вказане адміністративне правопорушення є триваючим і було виявлене 21.01.2025, тобто вже після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а тому ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності саме за ч. 3 ст. 210 КУпАП в межах строку накладення адміністративного стягнення. Позивач не навів жодного достатнього аргументу про дотримання ним вимог законодавства про військовий обов`язок в особливий період. При притягненні позивача до адміністративної відповідальності дотримані усі вимоги законодавства, адміністративне стягнення накладене у відповідності до вимог КУпАП. Просить відмовити в задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Пояснив, що йому не надходили будь-які виклики до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з приводу уточнення військово-облікових даних. У 2024 році він виїздив за кордон на сезонні заробітки й через кордон його пропустили після пред`явлення ним посвідчення багатодітного батька. Підтвердив, що вчасно не оновив свої військово-облікові дані, оскільки не зміг завантажити додаток Резерв+, а до ІНФОРМАЦІЯ_3 з`явився лише 21 січня 2025 року.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов безпідставним і таким, що до задоволення не підлягає.

У судовому засіданні встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 ВН №54 від 07 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Цією постановою позивача визнано винним у тому, що він із 2014 року по 23 січня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`являвся; не повідомляв у семиденний строк органам, в яких він перебував на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також не надавав зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не рідше одного разу на п`ять років не звіряв власні персональні дані з обліковими даними ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим порушив абз. 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», підпункти 8, 10 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, під час дії особливого періоду. Правопорушення було виявлено 07 лютого 2025 року о 10 годині 20 хвилин у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , що по АДРЕСА_1 .

Такий же зміст обвинувачення викладений у протоколі ВН №34 від 07 лютого 2025 року, складений відносно ОСОБА_1 відповідальним виконавцем адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до положень статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно зі статтею 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з підпунктом 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Положеннями п. 1 ч. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №3633-ІХ від 11.04.2024 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18 травня 2024 року, визначено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 №2105-IX, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Отже, чинним законодавством України визначено 60-денний строк для уточнення облікових даних, останній день якого припадав на 16.07.2024, а також три способи, якими громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані з 18.05.2024 по 16.07.2024 включно, а саме: через центр надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Позивач ОСОБА_1 , оскаржуючи постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , не надав суду належних та допустимих доказів, що підтверджують викладені в позовній заяві обставини, зокрема, що протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», тобто в період з 18.05.2024 по 16.07.2024 включно, він уточнив свої військово-облікові дані відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №3633-ІХ, а саме: адресу проживання, номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, у разі перебування на території України шляхом самостійного прибуття до ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до ЦНАП, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Водночас, із долученої до відзиву на позов заяви ОСОБА_1 про видачу тимчасового посвідчення замість військового квитка від 21.01.2025 вбачається, що позивач уперше звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із метою оновлення своїх військово-облікових даних саме 21.01.2025, тобто поза встановлений законом строк.

Наведене доводить, що ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №3633-ІХ, частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзац 7 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а тому суд вважає, що такі дії позивача вірно кваліфіковані відповідачем за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період. Зазначена норма закону передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу, зокрема щодо громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Зі змісту постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 ВН №54 від 07 лютого 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає санкції вказаної статті закону.

Положеннями частин 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач надавши суду належні та допустимі докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 у порушенні правил військового обліку, довів правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що є достатньою підставою для відмови в задоволенні позову.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246, 286 КАС України, статтями 280, 293 КУпАП, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за справою про адміністративне правопорушення ВН №54 від 07 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів із дня складення повного судового рішення.

Повне найменування, ім`я, місцезнаходження, місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін, номер і серія паспорта: позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , НОМЕР_1 ; відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_3 , код в ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Повне рішення суду складено 23 травня 2025 року.

Головуючий:Б.С. Гамула