Справа № 620/3323/25
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року м. Чернігів Справа № 620/3323/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) 24.03.2025 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 ), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 28.02.2025 №152 в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності та накладенні адміністративного стягнення;

- скасувати наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 28.02.2025 №152 в частині виплати йому премії у зменшеному розмірі за лютий 2025 року (у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення наказом №152 від 28.02.2025);

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому щомісячну премію у повному розмірі за підсумками служби за лютий 2025 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що під час виконання обов`язків військової служби він не допускав порушень Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Так, причиною провалу операції стало те, що особа, котра мала забрати посилку, направлену позивачем, не могла вчасно дістатися на оговорене раніше місце через активність ворожого дрона. Вказані обставини відповідач під час проведення службового розслідування не врахував та не надав можливості позивачу надати пояснення щодо вказаного інциденту. З огляду на викладене, позивач зазначає, що під час проведення службового розслідування відповідачем не було належним чином встановлено обставини проступку, не доведено причинно-наслідковий зв`язок між його діями та шкідливими наслідками порушень, оскільки він жодним чином не впливав на обставини, що унеможливили виконання завдання.

Ухвалою судді від 26.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити, надав відзив на позов та зазначив, що за результатами службового розслідування встановлено порушення позивачем вимог керівних нормативно-правових актів, що призвело до неналежного виконання ним службових обов`язків. У зв`язку з викладеним, відповідач вважає, що ним обґрунтовано, з дотриманням вимог процесуального законодавства України, притягнуто ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та побавлено його премії за лютий 2025 року. При цьому, в/ч НОМЕР_1 зазначила, що під час проведення службового розслідування у позивача були відсутні клопотання, заяви та пропозиції щодо дій або бездіяльності осіб, які проводили таке розслідування.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 на посаді головного сержанта-командира 1 відділення взводу безпілотних авіаційних комплексів (а.с. 17 зворот).

27.12.2024 ОСОБА_1 на ім`я командира в/ч НОМЕР_1 подано рапорт про проведення службового розслідування по факту зникнення (крадіжки) БПЛ. Зокрема, у рапорті позивач повідомив, що під час логістичного забезпечення злітно-посадового майданчика в період з 30.11.2024 по 01.12.2024 був переданий Mavic DJI 3 Thermal. Після прибуття водія на визначене місце передачі, військовослужбовців взводу БпАК в/ч НОМЕР_1 виявлено не було, після чого майно було залишене на раніше визначеному місці, оскільки тривалий час перебування транспортного засобу біля лінії бойового зіткнення становить загрозу для життя військовослужбовців. По прибуттю на місце, визначене для передачі майна, вказаними у рапорті військовослужбовцями БПЛА знайдено не було, подальші пошуки результатів не дали (а.с. 39 зворот).

На підставі вказаного рапорту наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 30.12.2024 №945 призначено службове розслідування за фактом зникнення БПЛА (а.с. 38). Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 27.01.2025 №59 строк проведення службового розслідування продовжувався (а.с. 39).

За наслідками службового розслідування 06.02.2025 складено акт, у якому зазначено про неумисну вину сержанта ОСОБА_1 , який порушив вимоги статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, у зв`язку із чим відповідно до статті 86 Дисциплінарного статуту запропоновано накласти на позивача дисциплінарне стягнення «догана» (а.с. 49-52).

Пунктом 4 наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 06.02.2025 №60 «Про результати службового розслідування з метою уточнення причин та обставин зникнення БПЛА «DJI 3 Mavic Thermal»» передбачено накладення на позивача за порушення статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України дисциплінарного стягнення «догана» (а.с. 48-49).

28.02.2025 командиром в/ч НОМЕР_1 винесено наказ №152, яким за порушення статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України (низька виконавча дисципліна та безвідповідальне ставлення до виконання обов`язків військової служби) та підриву боєздатності батальйону, у відповідності до вимог пункту «в» статті 48, на підставі статті 54 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», на позивача накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана»; передбачено виплату ОСОБА_1 премії за лютий 2025 року у зменшеному розмірі (а.с. 19).

Вважаючи вищевказаний наказ протиправним, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.

Відповідно до статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (далі Статут, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 9 Статуту встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.

Відповідно до статті 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;

бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до статті 12 Статуту про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (статті 16 Статуту).

Згідно з статтями 26 та 27 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України", дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення.

Законом України від 24.03.1999 №551-XIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут).

Згідно з статтями 1, 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Відповідно до статті 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Частинами третьою, п`ятою статті 5 Дисциплінарного статуту визначено, що стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України". Кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни.

Згідно з частиною першою статті 6 Дисциплінарного статуту право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

За приписами частини першої статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Статтею 48 Дисциплінарного статуту передбачено, що на військовослужбовців можуть бути накладені, у тому числі, такі дисциплінарні стягнення: догана, сувора догана.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83-85 Дисциплінарного статуту.

Так, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Статтею 86 Дисциплінарного статуту встановлено, що якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України визначає Порядок, затверджений наказом Міністерства оборони України 21.11.2017 №608, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371 (далі Порядок; у редакції, чинній на момент проведення службового розслідування).

Так, пунктом 1 Розділу ІІ Порядку визначено, що службове розслідування призначається у разі невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Відповідно до пункту 3 Розділу ІІ Порядку службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

Рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення. Інші посадові (службові) особи у разі необхідності звертаються за підпорядкованістю з клопотанням про призначення службового розслідування (пункт 1 Розділу ІІІ Порядку).

Відповідно до пункту 3 Розділу ІІІ Порядку службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).

Згідно з пунктом 1 Розділу V Порядку за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

Відповідно до пункту 3 Розділу V Порядку, в описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що військова дисципліна ґрунтується, зокрема на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, бездоганного і неухильного додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, проте суд наголошує, що будь-яке порушення військової та/або виконавчої дисципліни повинно бути доведеним, обґрунтованим, повинно бути враховано характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Підставою для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни. Для притягнення військовослужбовця до такої відповідальності необхідно, щоб був зафіксований сам факт порушення, вину військовослужбовця повністю доведено, встановлено ступінь його вини та з`ясовано причини і умови, що сприяли вчиненню ним правопорушення.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 13 травня 2022 року у справі №320/1646/19.

У свою чергу, відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність.

У свою чергу, статтею 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» установлено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

Відповідно до статті 13 Статуту військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

З огляду на викладене, суд зазначає, що життя та здоров`я військовослужбовців мають пріоритет перед обов`язками військової служби.

Відповідно до матеріалів справи службове розслідування командиром в/ч НОМЕР_1 призначене з метою уточнення причин та обставин зникнення БПЛА.

Із наданих в ході службового розслідування пояснень вбачається, що БПЛА, який зник, мав бути переданий військовослужбовцям взводу БпЛА в/ч НОМЕР_1 для виконання ними бойових завдань. БПЛА був поміщений в посилку, яку військовослужбовці мали забрати у визначеному місці. Однак, отримати посилку військовослужбовці у визначений час не змогли, оскільки у повітрі над позицією прослуховувався ворожий дрон-розвідник і вони не змогли вчасно вийти до проїзду автомобіля з посилкою. Після того, як звук дрона-розвідника зник військовослужбовці в/ч НОМЕР_1 вирушили на логістичну точку, але БПЛА не виявили.

З огляду на викладене, суд погоджується з позицією позивача, що неможливість вчасного отримання посилки із БПЛА була викликана об`єктивними чинниками, на які позивач жодним чином не міг вплинути та запобігти.

Матеріали службового розслідування також не мають жодних доказів протиправної поведінки позивача, наявність причинного зв`язку між його протиправною поведінкою і настанням шкоди, вини ОСОБА_1 у заподіянні шкоди, які є обов`язковими і необхідними умовами для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, суд зауважує, що в акті службового розслідування, рішенні командира в/ч НОМЕР_1 за наслідками службового розслідування, наказі від 06.02.2025 №60 «Про результати службового розслідування з метою уточнення причин та обставин зникнення БПЛА «Dji Mavic 3 Thermal»» зазначено про порушення ОСОБА_1 положень статті 16 Статуту внаслідок неумисної вини, у зв`язку з чим його має бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності «догана» (а.с. 46-52).

Разом з тим, у спірному наказі від 28.02.2025 №152 до позивача застосовано інший вид дисциплінарного стягнення «сувора догана» і уже за порушення статті 11 Статуту, статей 1-4 Дисциплінарного статуту (низька виконавча дисципліна та безвідповідальне ставлення до виконання обов`язків військової служби) (а.с. 19), що не відповідає ні висновкам службового розслідування, ні рішенню командира.

Наявність таких розбіжностей представник відповідача у наданому відзиві жодним чином не обґрунтував.

Враховуючи наведене в сукупності, суд погоджується з позицією позивача про безпідставність притягнення його до дисциплінарної відповідальності спірним наказом за наслідками проведеного службового розслідування щодо зникнення БПЛА.

Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок №260) відповідно до пункту 1 Розділу І якого грошове забезпечення згідно з цим Порядком виплачується: військовослужбовцям, які проходять військову службу в апаратах Міністерства оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України, Генеральному штабі Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, військовій частині НОМЕР_2 (далі - військові частини).

Пунктом 2 Розділу І Порядку №260 установлено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належить, у тому числі, премія.

Розділом ХVI Порядку №260 урегульовано порядок нарахування та виплати військовослужбовцям премій.

Так, командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.

При порушенні військової дисципліни або у разі притягнення військовослужбовця наказом відповідного керівника до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, під час виконання ними службових обов`язків, незадовільному виконанні службових обов`язків, виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється в таких розмірах: у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення «сувора догана», оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), або у разі притягнення військовослужбовця наказом відповідного керівника до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, під час виконання ними службових обов`язків, яка призвела до матеріальних збитків на загальну суму більше чотирьох до восьми прожиткових мінімумів включно, установлених для працездатних осіб на день видання наказу про притягнення особи до матеріальної відповідальності, - 80 відсотків встановленого розміру щомісячної премії.

Тобто у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення «сувора догана», розмір премії до виплати зменшується.

Пунктом 2 спірного наказу за неналежне виконання позивачем службових обов`язків передбачено виплату йому премії за лютий 2025 року у зменшеному розмірі.

Разом з тим, оскільки під час вирішення спору по суті доводи в/ч НОМЕР_1 про порушення ОСОБА_1 вимог Статуту та Дисциплінарного статуту не знайшли свого підтвердження, виплата йому премії у зменшеному розмірі за лютий 2025 року є безпідставною.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги мають бути задоволені шляхом визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 спірного наказу, зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу щомісячну премію у повному розмірі за підсумками служби за лютий 2025 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати пункти 1, 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2025 №152 «Про притягнення до відповідальності».

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну премію у повному розмірі за підсумками служби за лютий 2025 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 22 травня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ).

Суддя С.В. Бородавкіна