Справа № 140/1555/25
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року ЛуцькСправа № 140/1555/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач), звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі ГУ ПФУ в Закарпатській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення № 73 від 04.02.2025 про відмову в переведенні з пенсії по віку, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII; зобов`язання відповідача перевести позивачку з пенсії по віку, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за Законом України «Про державну службу», з дати звернення (28.01.2025), зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в податкових органах з 26.10.1995 по 03.06.2019 із визначенням розміру пенсії відповідно до наданих із заявою довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданої Головним управлінням ДПС у Волинській області від 28.01.2025 за №28/0/03-20-10-02-12.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, перебуваючи на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як отримувач пенсії за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, 28.01.2025 звернулася до територіального управління ПФУ за місцем проживання із заявою про переведення на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, який набув чинності 1 травня 2016 року.

Зазначає, що згідно пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за принципом екстериторіальності його документи для зміни пенсії були направлені на розгляд до ГУ ПФУ в Закарпатській області. Рішенням ГУ ПФУ в Закарпатській області № 73 від 04.02.2025 позивачу повідомлено про те, що періоди роботи в органах державної податкової служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, тому у переході на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», відмовлено, оскільки стаж державної служби станом на 01.05.2016 складає менше 20 років.

Зауважує, що до заяви про перехід на пенсію по віку по Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII долучила довідку від 28.01.2025 за №28/0/03-20-10-02-12 про складові заробітної плати державного службовця по формі затвердженій Постановою правління Пенсійного фонду України 17.01.2017 №1-3 для призначення пенсії по віку згідно Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889- VIII, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, видані ГУ ДПС у Волинській області. Вказана довідка відповідачем не оскаржувалась та має бути врахована при проведенні перерахунку пенсії.

Вважаючи відмову у переведенні на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» протиправною, звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.02.2025 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У відзиві на позов представник ГУ ПФУ в Закарпатській області позовних вимог не визнала та просить відмовити у позові. Вказала, що згідно Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015, який набрав чинності з 01.05.2016 пенсії відповідно до цього закону призначаються особам, які: досягли пенсійного віку жінки - 60 років; мають страховий стаж жінки - 30 років; не призначали пенсію відповідно до Закону №3723-ХІІ. На день набрання чинності Законом №889-VIII займають посади державної служби та мають неменше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, або на день набрання чинності Законом №889-VIII мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами КМУ не залежно від факту роботи на державній службі станом на 1 травня 2015 року.

Зазначила, що згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 28.04.1982 та НОМЕР_2 від 23.06.2016 ОСОБА_1 з 26.10.1995 прийнята в ДПІ по Волинській області на посаду старшого державного податкового інспектора відділу оподаткування доходів та майна, а 03.06.2019 її звільнено з посади старшого державного інспектора Рожищенської ДПІ Ківерційського Управління в Волинській області. При цьому, посадовим особам контролюючих органів згідно ст.343.1 Податкового кодексу України у вищезазначені періоди роботи (відповідно до записів трудової книжки) позивачці були присвоєні спеціальні звання, а саме: 05.12.1995 присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової служби III рангу»; 02.07.2012 присвоєно чергове спеціальне звання «Інспектор податкової служби II рангу»; 01.01.2014 присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової та митної справи II з рангу»; 28.08.2015 - присвоєно спеціальне звання « Інспектор податкової та митної справи І рангу».

Звернула увагу суду, що посади на які присвоюються спеціальні звання не належать до посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України № 3723-12, тому у зв`язку з відсутністю необхідного 20 - річного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723 та актами КМУ станом на 01.05.2016. Головним управлінням було прийнято рішення №73 від 04.02.2025 (із врахуванням довідки про запобігаю плату №28/0/03-20-10-02-12 від 27.01.2025 -) про відмову в проведенні перерахунку пенсії - перехід на пенсію по віку відповідно до Закону України «Про державну службу».

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком з 03.12.2022 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-1V.

28.01.2025 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про переведення на пенсію за віком за нормами Закону України «Про державну службу» № 889 від 10.12.2015, долучивши довідку про складові заробітної плати державного службовця видану Головним управлінням ДПС у Волинській області від 28.01.2025 за №28/0/03-20-10-02-12.

Відповідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Мін`юсті України 27 грудня 2005 за №1566/11846 (далі-Порядок), заява про призначення (перерахунок) пенсії з доданими документами була розглянута за принципом екстериторіальності відділом перерахунків пенсій ГУ ПФУ в Закарпатській області.

04.02.2025 рішенням ГУ ПФУ в Закарпатській області № 73 позивачу було відмовлено у переході на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», у зв`язку з відсутністю необхідної кількості стажу державної служби.

Відповідач не зарахував до стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців період роботи з 26.10.1995 по 03.06.2019 в територіальних органах ДПІ, тобто 23 роки 07 місяців 09 днів.

Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача в переведенні на пенсію державного службовця відповідно до закону України «Про державну службу», звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон від 10.12.2015 № 889-VIII).

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723 (далі - Закон від 16.12.1993 №3723), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу, якими передбачено право державних службовців, за певних умов, на призначення пенсії за віком відповідно до цього закону.

Так, відповідно до частини першої статті 37 Закону від 16.12.1993 №3723 на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Механізм обчислення стажу державної служби визначений Порядком обчислення стажу державної служби, який затверджений постановою КМУ від 25.03.2016 №229 (далі - Порядок №229).

Пунктом 4 Порядку №229 встановлено, що стаж державної служби обчислюється відповідно до частини другої статті 46 Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу».

Так, статтею 46 цього Закону визначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема: час перебування на посаді державної служби відповідно до Закону; час перебування на посадах на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

У пункті 6 Порядку також зазначено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 №889-VIII стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом (до 01.05.2016) обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Системний аналіз цих норм дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію, відповідно до вимог статті 37 Закону України «Про державну службу», є досягнення такими особами певного віку та наявність відповідного страхового стажу. При цьому, зазначений вік визначається положеннями статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тобто, до 01.05.2016 право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016 відповідно до статті 90 Закону від 10.12.2015 № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, законодавець визначив певні умови за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723.

Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889 державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону України «Про державну службу» №3723 та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статті 25 Закону України «Про державну службу» №3723 та актами КМУ, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723 в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону від 10.12.2015 №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723 в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723 після 01.05.2016, є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону від 16.12.1993 №3723 і Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 № 889-VIII, а саме щодо віку, стажу державної служби або стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла віку 60 років та згідно перерахунку пенсії від 26.05.2025 загальний страховий стаж позивача становить 37 років 07 місяців 10 днів. Разом із тим, відповідачем до стажу державної служби не зараховано період роботи з 26.10.1995 по 03.06.2019 в органах державної податкової служби

У пункті 4 Порядку № 283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Із записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 28.04.1982 слідує, що:

- 26.10.1995 згідно наказу № 21 від 26.10.1995 прийнята в Державну податкову інспекцію по Рожищенському району на посаду державного податкового інспектора відділу обробки інформації та комп`ютеризації по переводу з ЦРЛ згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України (запис № 13);

- 25.11.1996 ОСОБА_1 відповідно до наказу № 45 від 25.11.1996 звільнена з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією ДПІ по Рожшценському району(запис № 15);

- 26.11.1996 наказом № 22 від 26.11.1996 переведена на посаду державного податкового інспектора відділу комп`ютеризації у зв`язку з ліквідацією державної податкової інспекції і утворенням ДПА у Рожшценському районі (запис № 16);

- 12.03.1998 згідно наказу № 1 від 12.03.1998 призначена на посаду державного податкового інспектора відділу комп`ютеризації і держреєстру фізичних осіб (запис № 18);

- 14.09.1998 відповідно до наказу № 21 від 14.09.1998 звільнена з роботи згідно п. 5 ст. 36 КЗпП в зв`язку з ліквідацією ДПІ у Рожищенському районі по переводу в Ківерцівську МДПІ (запис № 19);

- 15.09.1998 наказом № 63-о від 15.09.1998 призначена на посаду державного податкового інспектора сектору Державного реєстру фізичних осіб у Ківерцівську МДПІ по переводу з ДПІ у Рожищенського району (запис № 20);

- 10.02.2000 ОСОБА_1 згідно наказу № 14-о від 10.02.2000 переведена на посаду старшого державного податкового інспектора сектору Державного реєстру фізичних осіб (запис № 21);

- 07.06.2000 відповідно до наказу № 62-о від 07.06.2000 звільнена з роботи за прогул без поважної причини за п. 4 ст. ст. 40 КзПП України (запис № 22);

- 18.07.2000 наказом № 104-о від 25.07.2000 поновлено на посаді старшого державного податкового інспектора сектору Державного реєстру фізичних осіб (запис № 23);

- 31.08.2004 ОСОБА_1 згідно наказу № 30-о від 31.08.2004 звільнена з роботи в порядку переведення в Луцьку ОДПІ згідно п.5 ст.36 КЗпП України (запис № 24);

- 01.09.2004 відповідно до наказу № 72-о від 01.09.2004 призначена по переводу на посаду державного податкового інспектора відділу обліку платників податків управління автоматизації процесів оподаткування на час відпустки по догляду за дитиною основного працівника (запис № 25);

- 01.09.2005 відповідно до наказу № 192-о від 01.09.2005 переведена на посаду державного податкового інспектора відділу реєстрації та обліку платників податків (запис № 26);

- 13.03.2010 наказом № 159-0 від 13.03.2010 переведена у зв`язку із зміною структури та штатного розпису Луцької ОДПІ на посаду державного податкового інспектора відділу ведення та захисту податкової звітності управління інформатизації процесів оподаткування Луцької ОДПІ (запис № 27);

- 16.07.2010 ОСОБА_1 згідно наказу № 388-о від 16.07.2010 призначена на посаду державного податкового інспектора відділу ведення та захисту податкової звітності управління інформатизації процесів оподаткування Луцької ОДПІ на умовах строкового трудового договору на період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами основного працівника до фактичного виходу її з відпустки (запис № 28);

- 18.10.2010 відповідно до наказу № 480-о від 18.10.2010 призначена на посаду державного податкового інспектора відділу ведення та захисту податкової звітності управління інформатизації процесів оподаткування Луцької ОДШ, на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника, до дня фактичного виходу її з відпустки (запис № 29);

- 05.03.2012 наказом № 3-о від 05.03.2012 переведена на посаду старшого державного податкового інспектора відділу обліку платників податків та обробки податкової звітності управління інформатизації та обліку платників податків Луцької ОДГО Волинської області ДПС, на умовах строкового договору, на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника до дня фактичного виходу її з відпустки (запис № 30);

- 19.06.2012 згідно наказу № 118-о від 19.06.2012 призначена на посаду старшого державного податкового інспектора відділу обліку платників податків та обробки податкової звітності управління інформатизації та обліку платників податків Луцької ОДГО Волинської області ДПС, на умовах строкового трудового договору, на період відпустки основного працівника, до дня фактичного виходу її з відпустки (запис № 31);

- 05.04.2013 відповідно до наказу № 86-о від 05.04.2013 призначена на посаду старшого державного податкового інспектора відділу обліку платників податків та обробки податкової звітності управління інформатизації та обліку платників податків Луцької ОДПІ Волинської області ДПС (запис № 33);

- 25.06.2013 ОСОБА_1 наказом № 10-о від 25.06.2013 переведена на посаду головною державного інспектора відділу надання адміністративних та консультативних послуг управління обслуговування платників податків Луцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області, як така, що зарахована до кадрового резерву (запис № 34);

- 20.01.2014 згідно наказу № 30-о від 20.01.2014 переведена на посаду старшого державного інспектора відділу обліку платників та обробки податкової звітності управління IT та обліку платників Луцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області (запис № 37);

- 29.01.2014 відповідно до наказу № 75-о від 29.01.2014 переведена на посаду головного державного інспектора відділу обліку платників та обробки податкової звітності управління IT та обліку платників Луцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області, як така, що зарахована до кадрового резерву (запис № 38);

- 21.01.2015 ОСОБА_1 наказом № 71-о від 21.01.2015 переведена на посаду посаду головного державного інспектора відділу реєстрації платників та електронних сервісів Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області (запис № 39);

- 22.01.2016 згідно наказу № 22-о від 22.01.2016 переведена на посаду головного державного інспектора відділу обслуговування платників Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області (запис № 41);

- 23.03.2016 відповідно до наказу № 103-о від 23.03.2016 переведена на посаду головного державного інспектора відділу організації роботи ЦОП та надання адміністративних послуг управління обслуговування платників Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області (запис № 42);

- 19.03.2018 наказом № 18-о від 14.03.2018 переведена на посаду головного державного інспектора Рожшценського відділення Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області (запис № 43);

- 27.09.2018 згідно наказу № 92-о від 27.09.2018 звільнена з займаної посади в порядку переведення для податкової роботи в ГУ ДФС у Волинській області, п. 2 частини першої ст. 41 ЗУ «Про державну службу» п. 5 частини першої ст. 36 КЗпП України (запис № 44);

- 28.09.2018 відповідно до наказу № 505-о від 26.09.2018 призначена в порядку переведення з Луцької ОДПІ Гу ДФС у Волинській області на посаду старшого державного інспектора Рожищенської ДПІ Ківерцівського управління (запис № 44);

- 03.06.2019 наказом № 312-о від 03.06.2019 звільнена із займаної посади у зв`язку із скороченням штату працівників п. 1 ч. 1 ст.87 Закону України «Про державну службу» та п.1 ст. 40 Кодексу законів про право України (запис № 45).

Також згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_3 від 28.04.1982 позивачка -26.10.1995 - прийняла присягу державного службовця, а - 05.12.1995 їй присвоєно персональне звання інспектора податкової служби третього рангу, - 02.07.2012 - присвоєно спеціальне звання інспектора податкової служби другого рангу, - 25.06.2013 присвоєно 13 ранг державного службовця; - 01.01.2014 присвоєно спеціальне звання інспектор податкової та митної справи другого рангу; - 28.08.2015 - присвоєно персональне звання інспектора податкової служби першого рангу.

З рішення від 04.02.2025 вбачається, що ГУ ПФУ в Закарпатській області, враховуючи дані трудової книжки позивача, не було зараховано періоди роботи ОСОБА_1 в податкових органах в періоди, коли їй було присвоєно спеціальні звання, зокрема, період з 26.10.1995 по 03.06.2019, відтак на думку відповідача, відсутні 20 років стажу на посадах віднесених до певної категорії, тому право на пенсію державного службовця відсутнє.

Приписами частини 3 статті 46 Конституції України, передбачено, що пенсії, інші види соціальних витрат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом № 889-VIII.

Відповідно до п. 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон № 3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом, обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 №889-VIII, стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом (до 01.05.2016) обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Пунктом 1 Порядку № 283, затвердженим ПКМУ від 03.04.1994, регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) (в тому числі): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України Про державну службу, а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком; на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання;

Пунктом 4 Порядку №283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

У додатку до Порядку № 283 наведений Перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби.

Зокрема, згідно з додатком до Порядку №283 до стажу державної служби зараховується період роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби та на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання;

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України від 04.12.1990 № 509-XII «Про державну податкову службу в Україні» (далі - Закон № 509-XII), а з 12.08.2012 - Податковий кодекс України (далі ПК України).

Пунктом 342.4 статті 342 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Згідно з абзацами першим, другим пункту 344.1 статті 344 ПК України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 №229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889-VIII. Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством

Згідно пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби. Крім цього, згідно з п. 342.4 ст. 342 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Зважаючи на викладене, період роботи позивача в органах Державної податкової служби зараховується їй до стажу державної служби. Таким чином, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи з 26.10.1995 по 03.06.2019 в Державній податковій інспекції.

Зважаючи на це, суд відхиляє доводи відповідача щодо неможливості зарахування спірного періоду до стажу державної служби, оскільки будь-яких законних перешкод для реалізації позивачем цього права судом не встановлено.

Суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Так, судом встановлено, що позивачка прийнята на посаду в органи податкової служби 26.10.1995, а 03.06.2019 звільнена з роботи в органах податкової служби за власним бажанням. Таким чином загальний стаж роботи позивача на вищевказаних посадах, які дають право на призначення пенсії відповідно до Законом України «Про державну службу», з врахуванням задоволених судом позовних вимог про зарахування до цього стажу як стажу держслужби періоду роботи з 26.10.1995 по 03.06.2019, становить 23 роки 07 місяців 09 днів.

Пунктом 20 та 31 постанови ВС у складі колегії суддів КАС від 25.05.2023 в справі № 580/3805/22 в подібних правовідносинах зроблено висновок, що визначальною умовою для зобов`язання переведення особи з пенсії за віком на пенсію відповідно до ЗУ від 16.12.2023 № 723 «Про державну службу» є не просто наявність у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади держслужби або 20 років стажу держслужби не залежно від того чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), але й обов`язкова наявність певної додаткової умови: у порядку визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах віднесених до категорій посад державних службовців.

Враховуючий достатній стаж роботи на посадах державного службовця, суд приходить до висновку, що позивач має право на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», а відтак рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області № 73 від 04.02.2025 про відмову позивачу в перерахунку пенсії/перехід на пенсію за Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII є неправомірним.

Щодо позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ у Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії по віку відповідно до Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» з дати звернення (28.01.2025) з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданої Головним управлінням ДПС у Волинській області від 28.01.2025 за №28/0/03-20-10-02-12, суд зазначає таке.

Обов`язок нарахувати та виплатити позивачу пенсію за наявності законних підстав покладається на відповідача.

Здійснюючи судочинство Європейський суд неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17 грудня 2004 року у справі Педерсен і Бодсгор проти Данії зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї. Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 02 червня 2006 року у справі Волохи проти України (заява № 23543/02) при наданні оцінки повноваженням державних органів суд виходив з декількох ознак, зокрема щодо наявності дискреції. Так, суд вказав, що норма права є передбачуваною, якщо вона сформульована з достатньою чіткістю, що дає змогу кожній особі - у разі потреби за допомогою відповідної консультації - регулювати свою поведінку. …надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права. Отже, закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, і порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання.

Тобто, під дискреційним повноваженням слід розуміти компетенцію суб`єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з урахуванням принципу верховенства права.

Зміст компетенції органу виконавчої влади складають його повноваження - певні права та обов`язки органу діяти, вирішуючи коло справ, визначених цією компетенцією. В одних випадках це зміст прав та обов`язків (право діяти чи утримуватися від певних дій). В інших випадках органу виконавчої влади надається свобода діяти на свій розсуд, тобто оцінюючи ситуацію, вибирати один із кількох варіантів дій (або утримуватися від дій) чи один з варіантів можливих рішень.

Судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, позивач просить зобов`язати ГУ ПФУ у Закарпатській області здійснити переведення та виплату пенсії по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, при цьому, саме переведення на пенсію по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII відповідачем не здійснено, тому підстави для та виплати даної пенсії з визначенням розміру пенсії відповідно до наданої із заявою довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 28.01.2025 за №28/0/03-20-10-02-12, виданої Головним управлінням ДПС у Волинській області відсутні.

Суд дійшов висновку, що питання про виплату пенсії по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, з дати звернення, з визначенням розміру пенсії відповідно до наданих із заявою довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, без переведення на даний вид пенсії є передчасним, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Відтак позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Аналогічна позиція в даній категорії справ викладена у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2024 у справі № 140/3766/24.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи, що рішенням ГУ ПФУ в Закарпатській області № 73 від 04.02.2025 позивачу безпідставно та необґрунтовано відмовлено у переведенні на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу», то суд вважає, що належним способом захисту прав позивача у даному випадку буде визнання протиправним і скасування вказаного рішення та зобов`язання ГУ ПФУ в Закарпатській області (орган який відмовив у переведенні на інший вид пенсії) перевести позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з часу звернення із заявою, з 28.01.2025), із зарахуванням до загального стажу державної служби періоду роботи позивача з 26.10.1995 по 03.06.2019 в Державній податковій інспекції, відтак, позов підлягає до задоволення частково.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 1 211,20 грн, сплачений квитанцією від 13.02.2025.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 250, 255, 263 КАС України, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про державну службу» суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 73 від 04.02.2025 про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців періоди роботи в з 26.10.1995 по 03.06.2019 в податкових органах, та прийняти рішення про переведення її з пенсії за віком, що виплачувалась відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 на пенсію по віку згідно із Законом України «Про державну службу» 10.12.2015 № 889-VIII, починаючи з 28.01.2025.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 211 гривень 20 копійок (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000; Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4/22В; ).

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич