Справа № 206/1730/25
Суддя: Нестеренко Т. В.
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/1730/25
Провадження № 2-а/206/48/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2025 м. Дніпро Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Нестеренко Т.В.,

при секретарі Шевцовій В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Кравцова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м.Дніпра адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Департаменту патрульної поліції, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2025 року позивач, в особі свого представника Кравцова В.В. звернувся до Самарського районного суду міста Дніпра з вищезазначеним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього, зафіксоване не в автоматичному режимі, інспектора 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ігнатенко Євгена Яковлевича від 17 березня 2025 року серії ЕНА № 4287799, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач вважає постанову протиправною та такою що підлягає скасуванню, так як підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що останній 17.03.2025 року о 10.03.58 годин керуючи транспортним засобом марки LEXUS GX 460 д.н.з. НОМЕР_1 рухався у м. Дніпро по вул. Сонячна набережна (Малиновського) в районі будинку № 92 зі швидкістю 83 км./год., чим перевищив встановлене обмеження руху на 33 км/год. Швидкість вимірювалась за допомогою приладу Trucam TC 008375, чим порушив п. 12.4. Правил дорожнього руху порушення швидкісного режиму в населеному пункті. Проте при вимірюванні швидкості інспектором поліції порушено норми ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII, згідно якої при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото - і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), а згідно постанови вимірювання швидкості проводилося шляхом тримання приладу Trucam в руках. Також позивач зазначив, що оскаржувана постанова не містить даних про: транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався), що суперечить ст. 283 КУпАП та не відповідає 251 КУпАП, тому інспектор 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ігнатенко Євген Яковлевич мав закрити провадження у зв`язку з відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

Позивач та його представник, в судовому засіданні вимоги позову підтримали, вважаючи їх обґрунтованими та законними.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Про причини неявки не повідомив.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції також в судове засідання не з`явився проте на адресу суду надійшов його відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги вони вважають є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. За фактом вчинення позивачем правопорушення була складена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності. З боку інспектора не було порушено процедуру розгляду справи. Прилад Trucam було застосовано у відповідності до визначених норм. Сам прилад є придатним до використання та немає підстав вважати неправомірним його застосування.

Крім того на вимогу суду, згідно ухвали від 23.04.2025 р. Департаментом патрульної поліції надано відеозапис з камери поліцейського, на якому зафіксовано правопорушення викладене у постанові від 17 березня 2025 року серії ЕНА № 4287799, винесеної інспектором 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, лейтенантом поліції Ігнатенком Євгеном Яковлевичем.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові та відео докази, судом встановлено наступне:

Постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього, зафіксоване не в автоматичному режимі інспектора 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ігнатенко Євгена Яковлевича від 17 березня 2025 року серії ЕНА № 4287799, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало те, що останній 17.03.2025 року о 10.03.58 годин керуючи транспортним засобом марки LEXUS GX 460 д.н.з. НОМЕР_1 рухався у м. Дніпро по вул. Сонячна набережна (Малиновського) в районі будинку № 92 зі швидкістю 83 км./год., чим перевищив встановлене обмеження руху на 33 км/год. Швидкість вимірювалась за допомогою приладу Trucam TC 008375, чим порушив п. 12.4. Правил дорожнього руху порушення швидкісного режиму в населеному пункті За вказане адміністративне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 340 гривень.

Позивач з винесеною постановою не погоджується та вважає що вона складена безпідставно.

Згідно наданого та дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що 17 березня 2025 року о 10.03 годин транспортний засіб LEXUS GX 460 д.н.з. НОМЕР_1 здійснює зупинку біля автомобіля співробітників поліції. Після чого співробітник поліції підходить до ОСОБА_1 та вимагає від нього водійське посвідчення та технічний паспорт на транспортний засіб. Після ознайомлення з документами наданими ОСОБА_1 співробітник поліції повідомляє про те що відносно ОСОБА_1 «буде невеликий штраф 340 грн.» та запитує чи є якісь заяви чи клопотання. Після отримання від ОСОБА_1 відмови в наданні клопотань та заяв співробітник поліції іде до транспортного засобу патрульної поліції для складання постанови про адміністративне правопорушення. О 10.08 годин 17.03.2025 року співробітник поліції передає Дубовик С.Ю. постанову про адміністративне правопорушення для підпису.

Дані про обмеження швидкості у місці можливого скоєння правопорушення, передбачені пунктами 12.4-12.7 ПДР України, у оскаржуваній постанові не містяться.

Згідно із п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

При цьому ПДР України визначені різні місця де обмежується швидкість та сама швидкість визначається у різних діапазонах, так у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год., відповідно п. 12.4 ПДР України, поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51, автобусам (мікроавтобусам), що здійснюють перевезення організованих груп дітей, легковим автомобілям з причепом і мотоциклам не більше 80 км/год; транспортним засобам, якими керують водії зі стажем до 2 років, не більше 70 км/год; вантажним автомобілям, що перевозять людей у кузові, та мопедам, не більше 60 км/год, відповідно до п. 12.4 ПДР України, і так далі.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Позивач як на підставу своїх вимог покликається на те, що в постанові не повно зазначені обставини, а також відсутні підстави використання приладу вимірювання швидкості, у спосіб «тримаючи в руках».

Крім того за додатковими поясненнями, наданими позивачем до суду, ОСОБА_1 наполягає, що під час передачі співробітником поліції оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення для підпису поліцейським йому не оголошено свого рішення та не роз`яснено його права передбачені ст. 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, тобто поліцейським вчиненні порушення вимог законодавства щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення, а саме: - не було оголошено особу яка здійснює розгляд справи про адміністративні правопорушення - прийнято рішення по справі про адміністративні правопорушення до моменту отримання від ОСОБА_3 пояснень, заяв чи клопотань - не роз`яснено ОСОБА_3 його права визначені ст. 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Також позивач вдруге висловив думку, що як вбачається з наданих відеозаписів користувач приладу TruCam інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Ігнатенко Є. Я. не тримав постійно лазерний промінь на транспортному засобі LEXUS GX 460 д.н.з. НОМЕР_1 , що свідчить про недотримання останнім вимог інструкції з користування приладом TruCam, а отже під час розгляд справи про адміністративне правопорушення використовувався неналежний доказ що є також порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Проте, у відзиві на позовну заяву немає доводів на спростування обставин зазначених позивачем.

Відзив, за своєю суттю, перетворений на детальну доповідь порядку використання поліцейськими лазерних вимірювачів швидкості TRUCAM, їх складових, сертифікація, різновиди, реєстрація, експлуатація та ін.

Однак слід зазначити, що позивач ставить під сумнів порушення порядку використання такого приладу поліцейськими, наряду з іншими підставами, зокрема з допущенням порушень вимог законодавства щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення.

З огляду на це суд зазначає, що згідно наданого відеозапису дійсно встановлено, що користувач приладу TruCam інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Ігнатенко Є. Я. не тримав лазерний промінь на транспортному засобі LEXUS GX 460 д.н.з. НОМЕР_1 , що може свідчити про недотримання останнім вимог інструкції з користування приладом TruCam, також ним не оголошено свого рішення ОСОБА_4 та не роз`яснено його права передбачені ст. 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, але головною невідповідністю оскаржуваної постанови є не зазначення поліцейським наявності дорожнього обмеження швидкості на вказаному відрізку автодороги. Тобто доказів на підтвердження порушення позивачем пункту, 12.4, а відтак і 12.9 б Правил дорожнього руху, на підставі обов`язкової інформації, що на даному відрізку дороги діють знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил, в контексті перевищення максимального обмеження швидкості на 33 км/год., в спірній постанові не міститься.

Суд зауважує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється тільки в межах обставин, викладених у постанові, та орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення і суд, який переглядає оскаржувану постанову не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові, не має право пред`являти нових звинувачень, оскільки це буде вважатися порушенням права на захист. (подібні висновки викладені у рішеннях ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016).

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Підсумовуючи викладене в сукупності, суд доходить висновку, що відповідачем «поза розумним сумнівом» не доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, а тому оскаржувану постанову слід скасувати, і провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. 20, 72, 73, 74, 76, 77, 90, 243-246, 257, 258, 260, 262 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Департаменту патрульної поліції, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову від 17 березня 2025 року серії ЕНА № 4287799, складену інспектором 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Ігнатенком Євгеном Яковлевичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду

Повний текст рішення складено 12.05.202 року о 16.50 год..

Суддя Т.В. Нестеренко