Справа № 420/9754/25
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9754/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, визначеного ст. 262 ч. 5 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиплати ОСОБА_1 нарахованої за період з 17.11.2021 року по 31.12.2024 року пенсії у розмірі 144 961,92 грн.;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 17.11.2021 року по 31.12.2024 року у розмірі 144 961,92 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він звертався до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії в межах адміністративних справ №540/1132/22 та №420/157/24.

Водночас, листом Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 14.03.2025 року було повідомлено, що на виконання рішень суду у справах №540/1132/22 та №420/157/24 позивачу було здійснено перерахунок його пенсії. Сума боргу за період з 21.07.2022 року по 31.05.2023 року та з 17.11.2021 року по 31.12.2024 року становить загалом 152 044,92 грн., з якої 7 083,00 грн. вже була виплачена, а сума у розмірі 144 961,92 грн. буде проведена після спрямування частини бюджетних призначень, передбачених абз.2 п.1 Порядку №1165, відповідно до бюджетного розпису.

Зазначена відповідь, на думку позивача, є доказом відмови пенсійного органу виконати рішення суду, що набрали законної сили, з огляду на що він звернувся до суду з адміністративним позовом у справі №420/9754/25.

Ухвалою суду від 09.04.2025 року адміністративну справу №420/9754/24 судом було прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін в порядку, визначеному ч. 5 ст. 262 КАС України. Відповідачу запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.

24.04.2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив по справі, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та звертає увагу на те, що Головним управлінням включено нараховані суми пенсії до реєстру судових рішень та поставлено у відповідну чергу на безпосередню виплату пенсії, а тому необхідно дійти висновку, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Окрім того, право на виплату пенсії у розмірі 144 961,92 грн. вже було визначено за позивачем за наслідком розгляду судових справ №540/1132/22 та №420/157/24. Відтак, зазначений спір вирішений у судовому порядку та перебуває на стадії виконання судового рішення. У разі якщо позивач вважає, що рішення суди не були виконані, він має право звернутися до суду, що ухвалював рішення, із заявою в порядку ст.ст. 382-383 КАС України, або до органів виконавчої служби в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

28.04.2025 року до суду від сторони позивача надійшла відповідь на відзив, з якої вбачається, що обмежене фінансування відповідача жодним чином не може впливати на право позивача на отримання пенсії у належному розмірі, у тому числі з виплатою позивачу заборгованості з пенсії, що утворилася внаслідок її перерахунку.

Відповідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевказані обставини, суд у строки, передбачені КАС України, з урахуванням перебування головуючого судді у відпустці, дійшов до наступного висновку.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області як внутрішньо переміщена особа.

Разом з тим, адміністративні позови позивача до пенсійного органу про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії розглядались Одеським окружним адміністративним судом в межах адміністративних справ №540/1132/22 та №420/157/24.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.06.2022 року по справі №540/1132/22, з урахуванням ухвали суду від 04.05.2023 року, було визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №082 від 25.11.2021 року щодо відмови в зарахуванні часу перебування ОСОБА_1 на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 20.06.2007 року по 17.11.2021 року до пільгового стажу за списком №1.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати ОСОБА_1 час перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворювання з 20.06.2007 року по 17.11.2021 року до пільгового стажу за Списком №1.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати ОСОБА_1 роботу з шкідливими та важкими умовами праці з 28.03.2001 року по 04.06.2002 року до пільгового стажу за Списком №1.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.11.2021 року про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням позиції суду, викладеної у рішенні та зарахованим стажем роботи даним судовим рішенням.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду від 20.06.2022 року по справі №540/1132/22 набрало законної сили 21.07.2022 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 року по справі №420/157/24 було визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 09.05.2023 року №82 щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії на підставі ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 на підставі ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Ухвалою суду від 23.10.2024 року по справі №420/157/24 було роз`яснено, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 по справі №420/157/24 підлягає виконанню шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 на підставі ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці саме з 17.11.2021, дати звернення ОСОБА_1 із заявою про перерахунок пенсії.

Рішення суду 01.04.2024 року по справі №420/157/24 набрало законної сили 06.09.2024 року.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 14.03.2025 року позивача було повідомило, що на виконання рішень суду у справах №540/1132/22 та №420/157/24 було здійснено перерахунок його пенсії. Сума боргу за період з 21.07.2022 року по 31.05.2023 року (21 482,87 грн.) та з 17.11.2021 року по 31.12.2024 року (130 562,05 грн.) становить загалом 152 044,92 грн., з якої сум в розмірі 7 083,00 грн. вже була виплачена, а інша частина суми -144 961,92 грн. буде проведена після спрямування частини бюджетних призначень, передбачених абз.2 п.1 Порядку №1165, відповідно до бюджетного розпису.

Вважаючи зазначену бездіяльність щодо невиплати відповідачем заборгованості протиправною, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у справі №420/9754/25 задля стягнення суми пенсійних виплат.

Дослідивши адміністративний позов, відзив, відповідь на відзив та інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, та судову практику, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Суд звертає увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання окремого адміністративного позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання вже постановлених судових рішень, які набрали законної сили.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Як вбачається з позовної заяви, за своєю суттю спір у справі №420/9754/24 виник у зв`язку із виконанням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області рішень суду від 20.06.2022 року по справі №540/1132/22 та від 01.04.2024 року по справі №420/157/24 з питання виплати позивачу заборгованості при перерахунку його пенсії.

При цьому, вищевказаними рішеннями суду від 20.06.2022 року по справі №540/1132/22 та від 01.04.2024 року по справі №420/157/24 вже визнавались протиправними дії відповідача щодо нездійснення перерахунку його пенсії на підставі ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Водночас, за твердженням позивача, на момент його звернення до суду в межах адміністративної справи №420/9754/24 заборгованість Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області по виплаті перерахованої пенсії в повному обсязі виплачена йому не була.

За таких обставин суд вважає, що вказаним діям Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо неперерахунку та невиплаті позивачу пенсії вже надавалась правова оцінка судом в межах провадження по справам №540/1132/22 та №420/157/24, тобто спірні правовідносини між сторонами вже вирішені в судовому порядку та перейшли до стадії виконання судового рішення.

При цьому, статтею 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Такий порядок оскарження дії/бездіяльності суб`єкта владних повноважень на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, на користь якої воно прийнято та яка вважає, що її права порушені з огляду на неналежне його виконання. Про зазначене, на думку суду, також свідчить спеціальний процесуальний порядок, визначений частиною п`ятою статті 383 КАС України, відповідно до якої, розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів з дня її надходження до суду.

Відповідно до частини шостої цієї статті, за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд звертає увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

При цьому, винесення окремого судового рішення у справі №420/9754/25, яке передбачає оцінку судового рішення, прийнятого в інших справах №540/1132/22 та №420/157/24), буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень (або стягнення грошових сум), які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, не можуть розглядатись в окремому судовому провадженні.

З огляду на наведене суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити його право у разі визнання його судом порушеним.

Зазначена правова позиція була висловлена Верховним Судом в постанові від 21 листопада 2019 року у справі №802/1933/18-а, від 17 квітня 2019 року у справі №355/1648/15-а, а тому в силу приписів частини 5 ст. 242 КАС України вона повинна бути врахована судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Аналогічну правову позицію також було висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 16 січня 2019 року у справі №686/23317/13-а та від 06 лютого 2019 року у справі №816/2016/17.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції», ЄСПЛ зазначив, що, право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (Hornsby v. Greece №18357/91).

У пункті 28 рішення Європейського суду з прав людини від в справі «Антонюк проти України» (заява №17022/02) зазначено, що відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні.

У пункті 54 даного Висновку йдеться про те, що згідно з тлумаченням Європейського суду з прав людини право на справедливий суд, зафіксоване в статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, означає не лише те, що судове рішення повинно бути ухвалено в розумні строки, а й те, що воно повинно бути - коли це доречно - таким, яке можна ефективно виконати на користь сторони, яка виграла справу. Справді, Конвенція не передбачає теоретичного захисту прав людини, а має на меті гарантувати максимальну ефективність такого захисту.

При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України провадження в справі закривається, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З огляду на викладене, враховуючи те, що є такі, що набрали законної сили рішення суду з фактичного предмету спору і між тими самими сторонами, суд доходить висновку, що наявні підстави для закриття провадження у справі №420/9754/25 на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України.

Керуючись приписами ст.ст. 2, 4, 5-11, 238, 241, 243, 248, 256, 257, 258, 262, 293, 295, 370, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі №420/9754/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості - закрити.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження в адміністративній справі повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.

Ухвалу суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293-295, пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Головуючий суддя Білостоцький О.В.

.