Справа № 640/3677/20
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/3677/20 Головуючий у 1 інстанції - Парненко В.С.
Суддя-доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Дієса» звернулося до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.11.2019 № .

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулося до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на розумний строк.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Львівським управлінням Офісу великих платників ДПС була проведена фактична перевірка магазину, розташованого за адресою: м.Львів, вул. Наукова, 35А, який належить позивачу - ТОВ «ДІЄСА».

За результатами перевірки складено акт перевірки від 08.11.2019 №13/28-10-52- 14-PPO/36483471.

Перевіркою встановлено факт неподачі до контролюючого органу по дротових та бездротових каналах зв`язку фіскальних звітних чеків за 21.09.2019. Згідно з даними Z-звіту від 21.09.2019, через реєстратор розрахункових операцій протягом дня 21.09.2019 було здійснено 55 розрахункових операцій на загальну суму 196 113 грн. У той же час, до контролюючого органу протягом цього ж дня було передано по дротових або бездротових каналах зв`язку 9 фіскальних чеків на загальну суму 40 949 грн., чим порушено вимоги абз. 2 пункту 7 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265.

За результатами розгляду акта перевірки Центральним МУ ДПС по роботі з ВПП було прийнято ППР від 21.11.2019 №, згідно з яким застосовано до ТОВ «ДІЄСА» штрафні (фінансові) санкції у сумі 170 грн.

Не погоджуючись з винесеним відповідачем податковим повідомленням-рішенням від 21.11.2019 №, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що контролюючим органом не доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а тому воно є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі.

Колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими та погоджується з рішенням суду першої інстанції, враховуючи наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 статті 80 Податкового кодексу України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до положень пункту 7 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані подавати до контролюючих органів звітність, пов`язану із застосуванням реєстратора розрахункових операцій та розрахункових книжок, не пізніше 15 числа наступного за звітним місяця у разі, якщо цим пунктом не передбачено подання інформації по дротових або бездротових каналах зв`язку.

Суб`єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій (крім електронних таксометрів, автоматів з продажу товарів (послуг) та реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти) повинні подавати до органів доходів і зборів по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані.

Суб`єкти господарювання, які використовують такі реєстратори розрахункових операцій, як електронні таксометри, автомати з продажу товарів (послуг) та реєстратори розрахункових операцій, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, повинні подавати до органів доходів і зборів по дротових або бездротових каналах зв`язку інформацію про обсяг розрахункових операцій, виконаних у готівковій та/або в безготівковій формі, або про обсяг операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, яка міститься в фіскальній пам`яті зазначених реєстраторів розрахункових операцій.

Порядок передачі інформації до органів доходів і зборів по дротових або бездротових каналах зв`язку встановлюється органами доходів і зборів на базі технології, розробленої Національним банком України та погодженої центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Порядок передачі електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв`язку до органів державної податкової служби, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 2012 року №1057 (далі по тексту - Порядок №1057)

Відповідно до пункту 1.5 Порядку №1057 суб`єкти господарювання, які використовують РРО, що створюють контрольну стрічку в електронній формі, та/або електронні контрольно-касові реєстратори, що створюють контрольну стрічку в друкованому вигляді, повинні забезпечити передачу до сервера обробки інформації електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці у пам`яті РРО або в пам`яті модемів, які до них приєднані.

Згідно з пунктами 9.1, 9.2 та 9.3 Порядку №1057 передача даних РРО виконується згідно з регламентом у форматі XML за протоколом передачі інформації. Інформаційні еквайєри забезпечують реалізацію регламенту подальшої передачі захищених даних, що були отримані від РРО, з бази даних інформаційного еквайєра до системи обліку даних РРО.

Для РРО з контрольною стрічкою в електронній формі порядок передачі даних є таким:

- процесор РРО вибирає з носія контрольної стрічки в електронній формі ті пакети даних РРО, які підлягають передачі;

- отриманий набір даних засобами МБ SAM захищається від підміни, модифікації та перегляду;

- модем встановлює з`єднання з інформаційним еквайєром та передає захищений за допомогою МБ SАМ набір даних;

- інформаційний еквайєр перевіряє засобами національної системи масових електронних платежів цілісність набору даних та зберігає його у незмінному (захищеному від перегляду) вигляді у базі даних інформаційного еквайєра до отримання підтвердження про успішний прийом даних від системи обліку даних РРО;

- інформаційний еквайєр надсилає РРО підтвердження про отримання та успішне зберігання набору даних;

- РРО приймає підтвердження та зберігає його у носії контрольної стрічки в електронній формі;

- у разі невдалого виконання операції (порушення цілісності набору даних під час передачі, неможливість зберігання інформації у базі даних тощо) інформаційний еквайєр повертає до РРО код помилки. Залежно від коду помилки РРО повторює спробу передачі негайно або через визначений час згідно з регламентом передачі даних.

Для РРО без контрольної стрічки в електронній формі порядок передачі даних є таким:

- РРО формує пакет даних;

- РРО передає пакет даних РРО до з`єднаного з ним модема;

- модем засобами МБ SAM захищає дані від підміни, модифікації та перегляду;

- модем у взаємодії з МБ SAM встановлює захищене з`єднання з інформаційним еквайєром та передає набір даних;

- інформаційний еквайєр перевіряє засобами національної системи масових електронних платежів цілісність набору даних та зберігає його у незмінному (захищеному від перегляду) вигляді у базі даних інформаційного еквайєра до отримання підтвердження про успішний прийом даних від системи обліку даних РРО;

- інформаційний еквайєр надсилає модему підтвердження про отримання та успішне зберігання набору даних;

- модем приймає підтвердження, передає на РРО результат передачі даних;

- у разі невдалого виконання операції (порушення цілісності набору даних під час передачі, неможливість зберігання інформації в базі даних тощо) інформаційний еквайєр повертає модему код помилки. Залежно від коду помилки модем повторює спробу передачі негайно або через заданий час згідно з регламентом передачі даних.

Таким чином, відповідно до вимог Порядку №1057 створення електронних копій контрольних стрічок в пам`яті реєстратора розрахункових операцій чи модемі, а також передача по дротових та бездротових каналах зв`язку електронних копій розрахункових документів здійснюється автоматично реєстраторами розрахункових операцій.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.11.2013 між ТОВ «Дієса» (далі - замовник) та ТОВ Центр сервісного обслуговування «Київської регіональний центр» (далі - виконавець) було укладено договір №491/КК на технічне обслуговування та ремонт розрахункових касових комплексів та іншого торгівельного обладнання, відповідно якого, виконавець на власний ризик виконувати технічне обслуговування розрахункового касового комплексу, лічильника банкнот та детектора валют замовника згідно додатку №1, а замовник зобов`язується в порядку та строки, передбачені цим договором, прийняти та оплатити ці Роботи.

Відповідно п.2.1 договору №491/КК від 04.11.2013 року в межах технічного обслуговування РРК та обслуговування виконавець серед іншого зобов`язаний:

- вести акаунт РРК, що передає копії фіскальних чеків;

- виконувати контроль за роботоспроможністю модему в составі РРК;

- виконувати контроль за передачею копій фіскальних звітних чеків у С33Д РРО.

ТОВ «Дієса» отримало лист від ТОВ ЦСО «КРЦ», яким було зазначено, що за сесіями РРО Екселлліо LP-1000+DTT-500(E), фіскальний номер 21.09.2019 всі пакетні дані РРО за весь господарський день прийнятті успішно.

Згідно періодичних звітів РРО ТОВ «ДІЄСА за 2019 рік з використанням РРО у 21.09.2019, здійснено розрахункових операцій на суму 196 113 грн., що підтверджується листом ТОВ ЦСО «КРЦ», який наявний в матеріалах справи.

Отже, аналізуючи наведені вище норми законодавства та дослідивши надані позивачем докази, колегія суддів вважає, що ТОВ «Дієса» передбаченим законом способом передавало до органів державної податкової служби по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів. При цьому, позивач не міг знати про те, що така інформація не передається у встановленому законом порядку, оскільки реєстратор розрахункових операцій не блокувався.

Наведені вище обставини у їх сукупності та взаємозв`язку з нормами законодавства виключають в діях позивача порушення вимог пункту 7 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадському харчуванні та послуг», що свідчить про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову та зазначає, що доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належні докази, що підтверджують факт незаконності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.