Справа № 520/8211/25
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року № 520/8211/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (вул.Мандрика, буд.7, м.Покровськ, Донецької області, інд.85302, ) про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківський окружний адміністративний суду з адміністративним позовом у якому просить:

-визнати бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, а саме Головного управління Національної поліції в Донецькій області, що полягає у відмові в проведенні нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані відпустки (щорічні та додаткові) з урахуванням Постанови Другого Апеляційного адміністративного суду від 10вересня 2024р. по справі 520/6295/22, від 26червня 2023рооку по справі 520/5415/22 та з урахуванням раніше проведених виплат;

-зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані відпустки (щорічні та додаткові) з урахуванням Постанови Другого Апеляційного адміністративного суду від 10вересня 2024р. по справі 520/6295/22, від 26червня 2023рооку по справі 520/5415/22 та з урахуванням раніше проведених виплат;

-визнати бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, а саме Головного управління Національної поліції в Донецькій області, що полягає у відмові в проведенні перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням раніше проведених виплат з урахуванням Постанови Другого Апеляційного адміністративного суду від 10вересня 2024р. по справі 520/6295/22, з урахуванням раніше проведених виплат;

-зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням раніше проведених виплат з урахуванням Постанови Другого Апеляційного адміністративного суду від 10вересня 2024р. по справі 520/6295/22, з урахуванням раніше проведених виплат;

-ст`ягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області середній заробіток за час затримки повного розрахунку при звільненні з 01.10.2021р.;

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначив, що обов`язкове виконання судових рішень, які набрали законної сили є невід`ємною складовою права на справедливий судовий захист. Отже, прийнята постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024р. у справі 520/6295/22, яка набрала законної сили, є остаточною, яку відповідач повинен виконувати. Зазначеним рішенням його грошове забезпечення було збільшено з урахуванням доплати на 15% до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень, а тому вважає,що з ним не було проведено повного розрахунку при звільненні. Крім того він має право на виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вимоги якого є похідними від вимог про стягнення невиплаченої (несвоєчасно виплаченої) працівнику заробітної плати при звільненні є сталою та послідовною, що підтверджується, зокрема, висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019р. у справі №761/95815-ц.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 262 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу та отримана ним.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує та зазначив, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2022року за №520/5415, що було залишено без змін постановою суду апеляційної інстанції від 26.06.2023р., грошова компенсація за невикористану відпустку була виплачена у липні-серпні 2023року. На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2022року за №520/6295, зміненого постановою суду апеляційної інстанції від 20.09.2024р., доплата в розмірі 15% до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень за період з 27.04.2018р. по 26.12.2019р. за з 01.06.2021р. по 01.10.2021р. була виплачена у жовтні 2024р., тобто після фактичного нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористану відпустку. Оскільки жодне з зазначених рішень не передбачає вимоги щодо перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсація за невикористану відпустку, з урахуванням доплати в розмірі 15% до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень, ГУНП в Донецькій області вважає що відсутні підстави для проведення перерахунку зазначених виплат. Просить відмовити у задоволені позовних вимог.

Позивач надав відповідь навідзив, яким підтримав свої позовні вимоги та зазначив, що

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін .

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області №539 о/с від 01.10.2021р. підполковника поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.7ч.1 ст.77 за власним бажанням, вислуга років на 01 жовтня 2021р. складає у календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги 25 років 01 місяць 27 днів, у пільговому обчисленні 39 років 02 місяці 24 дні. Вважати невикористану відпустку за 2021рік у кількості 34 діб.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2022року зха №520/5415, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області, що полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткового грошового забезпечення у вигляді компенсації за всі невикористані дні щорічної як основної, так і додаткової оплачуваних відпусток за 2015 - 2021 р.р. у кількості 89 календарних днів.Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області, що полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015 - 2021 р.р. у кількості 98 календарних днів.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за всі невикористані дні щорічної як основної, так і додаткової оплачуваних відпусток за 2015 - 2021 р.р. у кількості 89 календарних днів.Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за всі невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015 - 2021 р.р. у кількості 98 календарних днів.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2023року за №520/5415/23 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2022року за №520/5415 залишено без змін.

Постановлю Другого Апеляційного адміністративного суду від 10вересня 2024р. по справі 520/6295/22 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області, що полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 доплати в розмірі 15% до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень за періоди з 27.04.2018 року по 26.12.2019 року та з 01.06.2021 року по 01.10.2021 року та зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату в розмірі 15% до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень за періоди з 27.04.2018 року по 26.12.2019 року та з 01.06.2021 року по 01.10.2021 року.Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області, що полягає у відмові в підготовці нової Довідки «Про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України від 09.04.1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в яку включити відомості про доплату в розмірі 15% до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень за періоди з 01.10.2019 року по 26.12.2019 року та з 01.06.2021 року по 30.09.2021 року і надісланні її на адресу Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області та зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області підготовити нову Довідку «Про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України від 09.04.1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в яку включити відомості про доплату в розмірі 15% до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень за періоди з 01.10.2019 року по 26.12.2019 року та з 01.06.2021 року по 30.09.2021 року, надіслати її на адресу Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області.Визнано протиправною бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, що полягає у ненарахуванні та невиплаті йому доплати в розмірі 15% до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень за період з 27.12.2019 року по 31.05.2021 року та зобов`язано Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України нарахувати та виплатити йому доплату в розмірі 15% до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень за період з 27.12.2019 року по 31.05.2021 року.Визнано протиправною бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, що полягає у відмові в підготовці нової Довідки «Про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України від 09.04.1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в яку включити відомості про доплату в розмірі 15% до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень за період з 27.12.2019 року по 31.05.2021 року та надісланні її на адресу Головного управління Національної поліції в Донецькій області та зобов`язано Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України підготовити нову Довідку «Про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-XII, в яку включити відомості про доплату в розмірі 15% до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень за період з 27.12.2019 року по 31.05.2021 року та надісланні її на адресу Головного управління Національної поліції в Донецькій області.Стягнуто з Головне управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені з 01.10.2021 року по 19.01.2023 року у розмірі 85 848 (вісімдесят п`ять тисяч вісімсот сорок вісім) грн. 69 коп.Стягнуто з Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені з 01.06.2021 року по 19.01.2023 року у розмірі 44 645 (сорок чотири тисячі шістсот сорок п`ять) грн. 58 коп.

Листом Головного управління Національної поліції в Донецькій області выд 18.03.2025р. за №Л-27/26/02-2025, на звернення ОСОБА_1 повідомлено, що проведення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні що відповідно до Наказу МВС Українивід 06.04.2016р. №260 «Про затвердження порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських»(Порядок) поліцейським які звільняються із служби за власним бажанням та мають календарну вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Зазначена виплата була нарахована та виплачена ОСОБА_1 при звільненні. З приводу проведення перерахунку та виплати грошової компенсації за невикористані відпустки з урахуванням раніше проведених виплат, повідомлено, що відповідно до розділу ІІІ Порядку виплата грошової компенсації за невикористану відпустку проводиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до законодавства на день звільнення зі служби. На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2022року за №520/5415, що було залишено без змін постановою суду апеляційної інстанції від 26.06.2023р., грошова компенсація за невикористану відпустку була виплачена у липні-серпні 2023року. На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2022року за №520/6295, зміненого постановою суду апеляційної інстанції від 20.09.2024р., доплата в розмірі 15% до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень за період з 27.04.2018р. по 26.12.2019р. за з 01.06.2021р. по 01.10.2021р. була виплачена у жовтні 2024р., тобто після фактичного нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористану відпустку. Оскільки жодне з зазначених рішень не передбачає вимоги щодо перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсація за невикористану відпустку, з урахуванням доплати в розмірі 15% до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень, ГУНП в Донецькій області вважає що відсутні підстави для проведення перерахунку зазначених виплат.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини між Державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII.

Частиною 1 ст.2 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу», визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-XII).

Пунктами 2-4 ст.9 Закону №2011-XII чітко визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром Оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 №745/32197 (далі - Порядок №260).

Щодо позовної вимоги стосовно нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані відпустки (щорічні та додаткові) з урахуванням Постанови Другого Апеляційного адміністративного суду від 10вересня 2024р. по справі 520/6295/22, від 26червня 2023рооку по справі 520/5415/22 та з урахуванням раніше проведених виплат, суд виходить з наступного.

Закон України «Про відпустки» №504/96-ВР від 15.11.1996 року (далі - Закон №504/96-ВР) встановлює державні гарантії права на відпустки, визначає умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи.

Згідно зі статтею 4 Закону №504/96-ВР установлюються такі види відпусток: 1) щорічні відпустки: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством; 2) додаткові відпустки у зв`язку з навчанням (статті 13, 14 і 15 цього Закону); 3) творча відпустка (стаття 16 цього Закону); 31) відпустка для підготовки та участі в змаганнях (стаття 161 цього Закону); 4) соціальні відпустки: відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами (стаття 17 цього Закону); відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (стаття 18 цього Закону); відпустка у зв`язку з усиновленням дитини (стаття 181 цього Закону); додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (стаття 19 цього Закону); 5) відпустки без збереження заробітної плати (статті 25, 26 цього Закону). Законодавством, колективним договором, угодою та трудовим договором можуть установлюватись інші види відпусток.

Частиною першою статті 24 Закону №504/96-ВР передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Аналогічні положення містяться і в частині першій статті 83 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Закон України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 (далі - Закон №580-VII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до частин першої та третьої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік і форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно зі статтею 60 Закону №580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 92 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 93 Закону №580-VIII передбачено, що тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються.

Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки.

За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів.

Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби.

Відповідно до частин сьомої, восьмої, дев`ятої, десятої та одинадцятої статті 93 Закону №580-VIII чергова відпустка надається поліцейському, як правило, до кінця календарного року.

Поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється керівником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого у визначеному законом чи іншим нормативно-правовим актом порядку.

Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року.

За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.

Аналогічні правові висновки щодо регулювання аналогічних спірних правовідносин викладені у постановах Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №160/10875/19 та від 31.03.2021 у справі № 320/3843/20.

З наявного в матеріалах справи листа Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 18.03.2025р. за №Л-27/26/02-2025, на звернення ОСОБА_1 повідомлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2022року за №520/5415, що було залишено без змін постановою суду апеляційної інстанції від 26.06.2023р., грошова компенсація за невикористану відпустку була виплачена у липні-серпні 2023року, тому у суда відсутні підстави для задоволення позовних вимог стосовно зобов`язання Головного управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані відпустки (щорічні та додаткові) з урахуванням Постанови Другого Апеляційного адміністративного суду від 10вересня 2024р. по справі 520/6295/22, від 26червня 2023рооку по справі 520/5415/22.

Щодо вимоги про зобов`язання Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням раніше проведених виплат з урахуванням Постанови Другого Апеляційного адміністративного суду від 10вересня 2024р. по справі 520/6295/22, з урахуванням раніше проведених виплат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2, 3ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII(далі - Закон № 2011-ХІІ) до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Статтею 9 Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачена виплата одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону № 2262-ХІІ, особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Частиною 4 вказаної статті визначено, що виплата зазначеної в частинах першій та другій цієї статті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Службою судової охорони, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах цивільного захисту, транспорту, виконання кримінальних покарань, пожежної і техногенної безпеки, єдину державну податкову політику, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.

Приписам частини 2 статті 9 Закону № 2262-ХІІ кореспондують положення пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (надалі - Постанова № 393), згідно з абзацами першим-четвертим якого військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби:

які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

які звільняються із служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Умови призначення та порядок виплати щомісячної грошової допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Наведені положення пункту 10 Порядку № 393 не пов`язують виплату одноразової грошової допомоги з набуттям особою права на пенсію.

Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5. Пунктом 2 глави 1 розділу ІІІ Порядку № 925/5 визначено, що особам рядового і начальницького складу, які звільняються зі служби за власним бажанням та мають календарну вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей".

Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги зазначається в наказі про звільнення особи рядового або начальницького складу, якій передбачена виплата цієї допомоги.

Як встановлено судом, Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області №539 о/с від 01.10.2021р. підполковника поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.7ч.1 ст.77 за власним бажанням, вислуга років на 01 жовтня 2021р. складає у календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги 25 років 01 місяць 27 днів, у пільговому обчисленні 39 років 02 місяці 24 дні.

Отже, наявна така умова застосування ч. 2 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як звільнення зі служби за власним бажанням.

З наявного в матеріалах справи листа Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 18.03.2025р. за №Л-27/26/02-2025, на звернення ОСОБА_1 повідомлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2022року за №520/6295, зміненого постановою суду апеляційної інстанції від 20.09.2024р., доплата в розмірі 15% до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень за період з 27.04.2018р. по 26.12.2019р. за з 01.06.2021р. по 01.10.2021р. була виплачена у жовтні 2024р., тобто після фактичного нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористану відпустку. Оскільки жодне з зазначених рішень не передбачає вимоги щодо перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсація за невикористану відпустку, з урахуванням доплати в розмірі 15% до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень, ГУНП в Донецькій області вважає що відсутні підстави для проведення перерахунку зазначених виплат.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для зобов`язання Головного управління Національної поліції в Донецькій області здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням раніше проведених виплат з урахуванням Постанови Другого Апеляційного адміністративного суду від 10вересня 2024р. по справі 520/6295/22.

Щодо вимоги, про стягнення з Головного управління Національної поліції в Донецькій області середній заробіток за час затримки повного розрахунку при звільненні з 01.10.2021р., суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до статті 117 КЗпП України, (в редакції Закону України "Про внесення змін в законодавчі акти України щодо оптимізації трудових відносин" від 01.07.2022 № 2352-IX (далі - Закон № 2352-IX ), чинній на час звернення із позовом, у разі невиплати звини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Згідно із статтею 27 Закону України "Про оплату праці" порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Обчислення середнього заробітку за період затримки розрахунку проводиться із застосуванням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період.

Передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України. При цьому, визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Відповідно до пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням.

Таким чином, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

За змістом частини першої статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця перед колишнім працівником щодо своєчасного розрахунку при звільненні припиняється проведенням фактичного розрахунку, тобто, реальним виконанням цього обов`язку. І саме з цією обставиною пов`язаний період, протягом до якого до роботодавця є можливим застосування відповідальності.

Отже, позивач має право на виплату йому середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні згідно статті 117 КЗпП України.

Відповідно до пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням.

День звільнення є останнім робочим днем, який відповідним чином обліковується та оплачується на рівні звичайного робочого дня (вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року по справі № 821/1226/16).

Саме в цей день (день звільнення, або день виключення зі списків частини для військовослужбовців) на підставі ст.116 КЗпП України роботодавець повинен був виплатити звільненому працівнику всі суми, що належать йому від підприємства.

При цьому суд враховує правові висновки Верховного Суду (зокрема, які викладені у постанові від 06.08.2020 у справі № 813/851/16), відповідно до яких суд, що приймає рішення про стягнення на користь особи суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, має вказати не лише період, а і конкретну суму, яка підлягає стягненню.

Однак, матеріали справи не містять належного доказу, а саме довідки про доходи позивача з нарахуванням за два повні робочі календарні місяці перед звільненням, які необхідно для розрахунку суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та відсутні докази стосовно дати отримання позивачем остаточного розрахунку при звільненні.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в задоволені позову.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню .

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 242-246, 250, 257-262, пп. 15.5 п.15 розділу Перехідних положень КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (вул.Мандрика, буд.7, м.Покровськ, Донецької області, інд.85302, ) про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.