Справа № 600/2344/25-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 травня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/2344/25-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Маренич І.В., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому просить:

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у не нарахуванні та несплаті компенсації за 105 діб невикористаної щорічної основної відпустки, компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових за 2021-2024 роки загальною тривалістю 56 діб відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветерані війни, гарантії їх соціального захисту, не проведенні індексації грошового забезпечення.

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити нарахування та виплату компенсації за 105 діб невикористаної щорічної основної відпустки, компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових за 2021-2024 роки загальною тривалістю 56 діб відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветерані війни, гарантії їх соціального захисту, індексацію грошового забезпечення, що підлягало сплаті за період служби в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов до висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Разом з цим, передбачені певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Частинами 1 та 2 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу частини 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Пунктом 17 частини 1 статті 4 КАС України передбачено, що в розумінні КАС України військова служба є публічною службою.

Відповідно до ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Слід зазначити, що спір щодо перерахунку та виплати грошового забезпечення військовослужбовцям є спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про оплату праці.

Предметом спору в даній справі є оскарження дій відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу в період з 2021 по 2024 роки компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових за 2021-2024 роки загальною тривалістю 56 діб відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветерані війни, гарантії їх соціального захисту", не проведенні індексації грошового забезпечення.

Згідно витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.08.2024 р. № 249, позивача виключено зі списків особового складу ТЦК та СП та всіх видів забезпечення. У вказаному витязі позивачу повністю роз`яснено які виплати були здійснено, а які ні , зокрема щодо компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та за невикористані дні додаткової відпустки.

Окрім того, позивачем надано довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених х військової служби, та деяких інших осіб" від 27.08.2024 р. та грошовий атестат від 27.08.2024 р. стосовно ОСОБА_1 .

Як вже зазначено вище, спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Водночас, у зазначених положеннях КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

Так, строк звернення до суду з позовом про стягнення належної працівнику заробітної плати при звільненні закріплено ст.233 КЗпП України.

Положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною 5 статті 122 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01 липня 2022 року №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до частин першої та другої статті 233 КЗпП України, в редакції Закону України від 01 липня 2022 року №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України).

Таким чином, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі №260/3564/22 та від 19 січня 2023 року у справі №460/17052/21.

Як вже зазначено судом вище, позивача звільнено з військової служби 21.08.2024 р. Натомість, позивач звернувся до суду з вказаним позовом лише 21.05.2025 р.

У своїй позовній заяві позивач обґрунтовує пропуск строку звернення до суду тим, що у періоди з 04.11.2024 р. по 15.11.2024 р., з 09.01.2025 по 23.01.2025 р. з 17.02.2025 р. по 27.02.2025 р., з 12.03.2025 р. по 26.03.2025 р. перебував на лікуванні.

Суд бере до уваги визначені періоди перебування на лікуванні, однак суд зазначає, що період перебування на лікуванні складає 53 дні. Водночас, позивачем пропущено строк звернення 6 місяців (з урахуванням перебування на лікуванні - понад 4 місяці).

Відтак, враховуючи, що визначений статтею 233 КЗпП України строк звернення до суду закінчився 03.12.2024 р. (з урахуванням першого лікарняного), позивачем пропущено тримісячний строк звернення до суду.

У відповідності до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Вирішення питання про поновлення строку звернення до суду суд здійснює виключно з ініціативи та у межах наведених доводів заінтересованої особи.

Оскільки, доводи в позові про поновлення строку звернення до суду не містять аргументованих пояснень щодо обставин, які об`єктивно заважали позивачу звернутись до суду у визначений законодавством строк за вирішенням питання щодо належного йому грошового забезпечення - суд вважає за необхідне залишити позов без руху.

Позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, разом із доказами поважності причин його пропуску.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення даної позовної заяви без руху.

На підставі наведеного та керуючись статтями 122, 123, 161, 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

3. Встановити позивачу строк звернення до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

4. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися не поданою і буде повернута особі, яка її подала на підставі частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Маренич