Справа № 160/4774/25
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2025 рокуСправа №160/4774/25
13 лютого 2025 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування до пільгового стажу роботи по Списку №1, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах для ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІПН НОМЕР_1 ), періоди роботи з 02.04.1996 року по 31.05.1997 року на посаді дозувальника гарячого повернення 3чм1 розряду агломераційного цеху № 2; з 01.06.1997 року по 31.08.1998 року на посаді агломератника 4чм1 розряду агломераційного цеху № 2; з 01.09.1998 року по 31.08.2000 року на посаді агломератника 5чм1 розряду агломераційного цеху № 2; з 01.09.2000 року по 14.03.2001 року агломератника 6чм1 розряду агломераційного цеху № 2; з 15.03.2001 року по 01.07.2003 року дозувальником гарячого повернення циклу повернення 4цм1 розряду агломераційного цеху № 2;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи по Списку №1 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІПН НОМЕР_1 ), що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періоди роботи з 02.04.1996 року по 31.05.1997 року на посаді дозувальника гарячого повернення 3чм1 розряду агломераційного цеху № 2; з 01.06.1997 року по 31.08.1998 року на посаді агломератника 4чм1 розряду агломераційного цеху № 2; з 01.09.1998 року по 31.08.2000 року на посаді агломератника 5чм1 розряду агломераційного цеху № 2; з 01.09.2000 року по 14.03.2001 року агломератника 6чм1 розряду агломераційного цеху № 2; з 15.03.2001 року по 01.07.2003 року дозувальником гарячого повернення циклу повернення 4цм1 розряду агломераційного цеху № 2.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2025 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач отримав ухвалу суду 25.02.2025 р., але відзиву на позовну заяву та будь-яких документів, що стосуються цього предмету спору, до теперішнього часу на адресу суду не надіслав.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та докази, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог частково, з огляду на таке.
Судом встановлено, що 08.11.2024 р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 такі періоди: з 02.04.1996 року по 31.05.1997 року на посаді дозувальника гарячого повернення 3чм1 розряду агломераційного цеху № 2; з 01.06.1997 року по 31.08.1998 року на посаді агломератника 4чм1 розряду агломераційного цеху № 2; з 01.09.1998 року по 31.08.2000 року на посаді агломератника 5чм1 розряду агломераційного цеху № 2; з 01.09.2000 року по 14.03.2001 року агломератника 6чм1 розряду агломераційного цеху № 2; з 15.03.2001 року по 01.07.2003 року дозувальником гарячого повернення циклу повернення 4цм1 розряду агломераційного цеху № 2.
Не погоджуючись з відмовою відповідачів у здійсненні перерахунку пенсії на підставі архівної довідки, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до Преамбули Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон України 1058) цей Закон, зокрема, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.
Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
Відповідно до статті 19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.
Згідно ізстаттею 46 Конституції Українигромадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Частиною першою статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-ІV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.
Відповідно до частин 1, 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
З метою забезпечення соціального захисту працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, наказом Мінпраці від 18.11.2005 року №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Відповідно пункту 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Відповідно до абз.2 п.1 порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Постанова 637), за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до архівної довідки від 29.10.2024 року за №С-21/2-09/1522, яка була видана архівним управлінням Кам`янської міської ради Дніпропетровської області підтверджується той факт, що позивач дійсно працював в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» (колишня назва «Дніпровський ордена Леніна металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського»).
Відповідно до положень ст. 31 Закону України «Про Національний архівний фонд та архівні установи» державні органи, органи місцевого самоврядування, державні і комунальні підприємства, установи та організації створюють архівні підрозділи для тимчасового зберігання архівних документів, що нагромадилися за час їх діяльності, використання відомостей, що містяться в цих документах, для службових, виробничих, наукових та інших цілей, а також для захисту прав і законних інтересів громадян. Зазначені юридичні особи передають документи поточного діловодства до своїх архівних підрозділів у порядку, встановленому Міністерством юстиції України.
У разі ліквідації або реорганізації державних органів, органів місцевого самоврядування, державних і комунальних підприємств, установ та організацій документи, що нагромадилися за час їх діяльності, передаються ліквідаційною комісією (ліквідатором) правонаступникам у порядку, встановленому Міністерством юстиції України, із збереженням відповідної форми власності на зазначені документи, а у випадках відсутності правонаступників - відповідним державним архівним установам або іншим місцевим архівним установам.
З архівної довідки від 29.10.2024 року за №С-21/2-09/1522, виданої архівним управлінням Кам`янської міської ради Дніпропетровської області вбачається, що документи з особового складу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» прийняті на довгострокове зберігання без додаткових умов до архівного управління міської ради на підставі ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2023 №904/2104/19 та наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2023 №904/2104/19; акт приймання-передавання документів від 23.08.2023 №05.
Проте, таке твердження відповідача є помилковим, оскільки відповідно до абз.2 п.1 Постанови 637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Отже, за відсутності усіх необхідних даних в трудовій книжці, стаж може встановлюватися як документами, виданими за місцем роботи, так і архівними установами.
Таким чином, відповідач повинен був перевірити архівні довідки та визначити на їх підставі стаж роботи позивача.
Отже, відповідач протиправно відмовив у проведенні перерахунку пенсії позивача на підставі наданих довідок.
Відповідно до частин 1, 2 статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України).
У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Оскільки відповідач не перевірив стаж роботи позивача на підставі архівних довідок, а лише послався на те, що така довідка видана не ліквідатором, суд зважає на те, що відповідач фактично не перевірив чи виконано всі умови для зарахування позивачу стажу.
Відтак, в силу ст.245 КАС України, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №1 періодів роботи: з 02.04.1996 року по 31.05.1997 року на посаді дозувальника гарячого повернення 3чм1 розряду агломераційного цеху № 2; з 01.06.1997 року по 31.08.1998 року на посаді агломератника 4чм1 розряду агломераційного цеху № 2; з 01.09.1998 року по 31.08.2000 року на посаді агломератника 5чм1 розряду агломераційного цеху № 2; з 01.09.2000 року по 14.03.2001 року агломератника 6чм1 розряду агломераційного цеху № 2; з 15.03.2001 року по 01.07.2003 року дозувальником гарячого повернення циклу повернення 4цм1 розряду агломераційного цеху № 2
Беручи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову частково з викладених вище підстав.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 968,96 грн., а тому вказана сума підлягає пропорційному стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача у розмірі 726,73 грн. у зв`язку із задоволенням позовних вимог частково.
Керуючись ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 КАС України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.11.2024 року з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко