Справа № 333/2077/25
Суддя: Кулик В. Б.
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/2077/25
Провадження № 2-а/333/67/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Пантюх Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Никоненка Олега Олександровича до поліцейського 1 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержанта поліції Шевченка Максима Гафуровича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дій посадових осіб та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

11.03.2025 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Никоненка О.О. через систему «Електронний суд» звернувся до суду із адміністративним позовом до поліцейського 1 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержанта поліції Шевченка М.Г., Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дій посадових осіб та скасування постанови про адміністративне правопорушення

Позов обґрунтований наступним. ОСОБА_1 , 02.03.2025 року, о 14 год. 02 хв., біля буд. № 144 по вул. Космічній, у м. Запоріжжі (з Космічного мікрорайону в сторону смт. Балабіне), керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенс» С 220, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не увімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки на вимогу працівника поліції, чим і порушив п. 9.9 б Правил дорожнього руху України.

З вищезазначеною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 не згоден, вважає її незаконною, і такою, що винесена з рядом суттєвих порушень (зупинили безпідставно; не повідомили в чому полягають підстави для перевірки документів; споруда, де його було зупинено не є блокпостом; зупинка на вимогу поліцейського не стосується початку руху чи зміни його напрямку; вимога про увімкнення аварійної світлової сигналізації стосується попереджувальних сигналів) у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню. Орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу складає 5 000,00 грн., судовий збір не сплачено, так як позивач є людиною з інвалідність другої групи.

Просить суд:

-визнати протиправними дії поліцейського 1 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержанта поліції Шевченка М.Г. щодо зупинки автомобіля марки «Мерседес Бенс» С 220, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 ;

-визнати протиправною та скасувати постанову ЕНА № 4182241 від 02.03.2025 року, складену поліцейським 1 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержанта поліції Шевченком М.Г. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою судді від 11.03.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачеві запропоновано надати відзив на позовну заяву.

24.03.2025 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Представником відповідача Департаментом патрульної поліції Національної поліції України надано відзив на позовну заяву, де зазначено, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ухвалена відповідно до вимог діючого законодавства. Факт порушення позивачем підпункту 9.9 б Правил дорожнього руху України 02.03.2025 року, о 15 год. 06 хв., на вул. Космічній, 144, у м. Запоріжжі, зафіксований на боді-камеру поліцейських. Категорично заперечує щодо стягнення витрат на правничу допомогу, так як дана справа є незначної складності, штраф на вчинене правопорушення складає 510,00 грн., тобто розмір витрат є значно завищеним.

Перевіривши вимоги та доводи адміністративного позову, заперечення наведені у відзиві наданими сторонами доказами, суд приходить до такого.

З засвідченої копії постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4182241 від 02.03.2025 року вбачається, що 02.03.2025 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Мерседес Бенс» С 220, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не ввімкнув аварійну світову сигналізацію, після зупинки на вимогу працівника поліції, чим порушив п. 9.9 б Правил дорожнього руху України.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами, зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 9.9. б Правил дорожнього руху України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

За правилами ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони : на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП України постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про- дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

ОСОБА_1 , 02.03.2025 року, о 15 год. 06 хв., рухався по вул. Космічній, 144, в м. Запоріжжі, на транспортному засобі марки «Мерседес Бенс» С 220, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Перетинаючи пост, який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 144, працівником поліції було запропоновано зупинитися праворуч для здійснення перевірки, після чого йому було повідомлено про порушення п. 9.9 б Правил дорожнього руху України, а саме не увімкнення аварійно світлової сигналізації на вимогу працівника поліції. На заперечення позивача, що його зупинка та перевірка документів є неправомірною працівником поліції було проігноровано, ОСОБА_1 викликав працівників поліції через 102, проте після спілкування було винесено постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Судом оглянуто відеозапис, наданий до суду представником відповідача, з якого встановлено, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом марки «Мерседес Бенс» С 220, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . На вимогу співробітника поліції зупинився, проте не надав документи, які посвідчують його особу. Після прохання працівника поліції зупинитися праворуч не увімкнув аварійно світлову сигналізацію, вийшов з автомобіля і почав доводити працівникам поліції свої законні дії. В подальшому ОСОБА_1 було викликано 102, після приїзду працівників поліції, проводилась бесіда з позивачем та представниками поліції. Складено протокол за ч. 2 ст. 122 КУпАП, усі права та обов`язки позивачу було роз`яснено.

Суд наголошує, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду № 127/19283/17 від 25.09.2019 року.

Диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність не за будь-яке порушення правил користування попереджувальними сигналами, а саме за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку і лише тоді таке порушення набуває ознак протиправності і суспільної шкідливості. Вказаною нормою не передбачена відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зупинці транспортного засобу. При цьому, зупинка на вимогу поліцейського не стосується початку руху чи зміни його напрямку.

Таким чином, позивач, здійснивши зупинку на вимогу поліцейського, не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, що є порушенням вимог підпункту «б» пункту 9.9 Правил дорожнього руху України. Проте, згідно з Правилами дорожнього руху України, п. 9.9 «б», який передбачає випадки, коли повинна бути ввімкнена аварійна світлова сигналізація міститься у розділі 9 Правил дорожнього руху України «Попереджувальні сигнали». Тобто, вимога про увімкнення аварійної світлової сигналізації стосується вимог Правил дорожнього руху України, щодо попереджувальних сигналів, а тому не може бути кваліфіковане за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки в даному випадку відсутній факт порушення правил користування попереджувальними сигналами, саме при початку руху чи зміні його напрямку.

Виходячи з вищенаведеного можна зробити висновок, що інспектор поліції при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі не з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та значно перевищив свої службові повноваження, тобто умисно вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому повноважень.

Додатково суд враховує, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloranand Francis v. The United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тобто, вимога позивача щодо визнання протиправними дій поліцейського 1 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержанта поліції Шевченка М.Г. щодо зупинки автомобіля марки «Мерседес Бенс» С 220, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , суперечить діючому законодавству і задоволенню не підлягає.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскаржувана постанова була винесена при неповному з`ясуванні обставин справи про адміністративне правопорушення з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою, а отже незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, ненадання позивачем доказів, кваліфіковано як недоведеність відповідачем правомірності оскаржуваного рішення, що є підставою для його скасування.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем судовий збір сплачено не було, так як останній звільнений від його сплати (підстава пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 , серія НОМЕР_3 , інвалідність, друга група).

Щодо клопотання позивача про стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн., суд зазначає таке.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС).

За змістом ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За положеннями ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи те, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, суд залишає без розгляду вказану вимогу.

Керуючись ст. ст. 2, 72, 132, 134, 139, КАС України, ст. ст. 121, 122, 247, 283 КУпАП України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 в особі представника позивача адвоката Никоненка Олега Олександровича до поліцейського 1 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержанта поліції Шевченка Максима Гафуровича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дій посадових осіб та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Визнати протиправною і скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА № 4182241 від 02.03.2025 року у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (адреса: м. Київ, вул. Федора Ернеста, буд. 3, ) на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя або безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик