Справа № 200/2000/25
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

21 травня 2025 року Справа №200/2000/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_2 (далі - позивачка) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 в період з 21.07.2020 по 17.09.2022 (включно) грошового забезпечення, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлено законом на 01.01.2018, на відповідні тарифні коефіцієнти, тобто без врахуванням положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (у редакції чинній з 29.01.2020);

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 21.07.2020 по 31.12.2020 (включно), визначивши його розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 на відповідні тарифні коефіцієнти згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 (включно), визначивши його розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 на відповідні тарифні коефіцієнти згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 01.01.2022 по 17.09.2022 (включно), визначивши його розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 на відповідні тарифні коефіцієнти згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо нарахування та виплати Позивачці грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 21.07.2020 по 17.09.2022 (включно) при розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням без застосування розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.

Також позивачка просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії у частині позовних вимог, що стосуються періоду з 19.07.2022 по 17.09.2022 та поновити цей строк

На обґрунтування вказаної заяви зазначає що її виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення Військової частини НОМЕР_1 з 17.09.2022, проте жодного письмового повідомлення або інших документів, які б свідчили про нараховане та виплачене їй грошове забезпечення за період проходження військової служби при виключенні зі списку особового складу військової частини відповідачем надано не було. Після звільнення з військової служби позивачці стало відомо, що в період з 21.07.2020 по 17.09.2022 (включно) відповідач при нараховуванні їй грошового забезпечення виходив із розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 року, що є протиправним. 26.02.2025 позивачка шляхом надсилання на електронну пошту запиту на отримання публічної інформації, підписаного за допомогою особистого цифрового електронного підпису, звернулася до Відповідача з проханням надати інформацію щодо розміру застосованого прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 01 січня якого саме календарного року) при здійсненні розрахунку її посадового окладу та окладу за військовим званням. Проте, відповідачем у визначений законодавством 5-денний термін та на день подання позову відповідь так і не була надана. Таким чином, позивачка на день виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 не мала інформації щодо розміру застосованого прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 01 січня якого саме календарного року) при здійсненні розрахунку її посадового окладу та окладу за військовим званням, а тому не була обізнана про те, які кошти їй були виплачені, оскільки її не ознайомили з розрахунком грошового забезпечення за період проходження військової служби.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 21.07.2020 № 203 позивачку з 21.07.2020 справу та посаду прийняла і приступила до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 4090,00 грн.

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 17.09.2022 № 261 позивачку виключено зі списків особового складу з 17.09.2022 та направлена для подальшого проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Статтею 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Частинами 1 і 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Домашній працівник має право звернутися до суду із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення в місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Суд ураховує, що після виключення зі списків особового складу з 17.09.2022 позивачка не була звільнена з військової служби, а направлена для подальшого проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_2 .

Також до суду не надано доказів ознайомлення позивачки про розмір складових її грошового забезпечення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду в цій справі.

Керуючись ст. ст. 121, 123 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати поважними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя К.О. Куденков