Справа № 200/2448/25
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року Справа№200/2448/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (адреса: пр. Соборний, 158-б, м. Запоріжжя, 69005, )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 20.12.2024 року № 94 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області зарахувати до пільгового підземного стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за професіями згідно з постановою КМУ № 202 від 31.03.1994 та списком №1 періоди роботи позивача 05.03.2002 - 13.03.2002, 14.03.2002 - 10.04.2002, 21.06.2002 - 02.05.2003, 06.10.2003 - 10.10.2003, 11.10.2003 - 23.05.2005, 24.02.2005 - 26.04.2005, 27.04.2005 - 30.09.2005, 01.11.2005 - 24.02.2007, 19.03.2007 - 26.03.2007, 27.03.2007 - 14.10.2009, 15.10.2009 - 17.01.2010, 18.01.2010 - 14.09.2012, 12.11.2012 - 22.04.2014, 23.04.2014 - 30.11.2014, 01.12.2014 - 29.11.2016, 30.11.2016 - 17.08.2017, 04.09.2017 - 07.12.2017, 08.12.2017 - 20.10.2020, 21.10.2020 - 31.12.2021, 01.01.2022 - 08.04.2022, 06.07.2022 - 13.08.2022, 14.08.2022 - 06.07.2024, та стаж на провідних професії «гірник очисного забою підземний, машиніст гірничо-виймальних машин підземний» з урахуванням кратності стажу 1 рік 3 місяці, як передбачено роз`ясненням від 20.01.1992 № 8 Міністерства соціального забезпечення України «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за періоди роботи 25.04.2000 - 01.05.2000, 22.06.2000 25.06.2000, 01.12.2000 - 31.01.2001, 09.03.2005 - 17.03.2005, 01.06.2005 - 16.06.2005, 01.07.2005 - 21.07.2005, 01.08.2005 - 07.08.2005, 10.08.2005 - 13.08.2005, 26.09.2005 - 26.09.2005, 11.03.2011 - 25.03.2011, 16.05.2011 - 19.05.2011, 01.06.2011 - 01.06.2011, 08.08.2011 - 11.08.2011, 12.08.2011 - 12.08.2011, 27.12.2011 - 31.12.2011, 01.01.2012 - 05.01.2012, 01.06.2012 - 04.06.2012, 01.01.2013 - 04.01.2013, 01.07.2013 - 01.07.2013, 01.11.2013 - 04.11.2013, 01.02.2014 - 01.02.2014, 31.03.2014 - 31.03.2014, 01.05.2014 - 01.05.2014, 01.07.2014 - 03.07.2014, 01.09.2014 - 13.09.2014, 01.10.2014 - 17.10.2014, 18.10.2014 - 31.10.2014, 27.11.2014 - 28.11.2014, 01.02.2015 - 01.02.2015, 01.09.2015 - 01.09.2015, 01.10.2015 - 01.10.2015, 01.11.2015 - 02.11.2015, 01.12.2015 - 01.12.2015, 01.02.2016 - 06.02.2016, 01.05.2016 - 03.05.2016, 01.07.2016 - 01.07.2016, 01.09.2016 - 02.09.2016, 01.12.2016 - 02.12.2016, 01.02.2017 - 01.02.2017, 01.03.2017 - 04.03.2017, 01.05.2017 - 02.05.2017, 01.07.2017 - 01.07.2017, 31.03.2018 - 31.03.2018, 01.05.2019 - 01.05.2019, 01.11.2019 - 02.11.2019, 01.12.2019 - 16.12.2019, 01.02.2020 - 07.02.2020, 01.03.2020 - 09.03.2020, 01.04.2020 - 02.04.2020, 01.05.2020 - 11.05.2020, 01.06.2020 - 15.06.2020, 01.08.2020 - 09.08.2020, 01.09.2020 - 11.09.2020, 23.09.2020 - 05.10.2020, 01.11.2021 01.11.2021, та прийняти рішення про призначення пенсії згідно ч. 2 ст. 14 ЗУ «Пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020.

Ухвалою суду від 11 квітня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, позивачу встановлений строк 10 днів з дня отримання цієї ухвали на усунення недоліків шляхом надання суду копії оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 20.12.2024 року № 94 або клопотання про його витребування, а також доказів на підтвердження обставин справи. Недоліки позовної заяви позивачем усунені.

Ухвалою суду від 15 квітня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Відкрито провадження в адміністративній справі № 200/2448/25. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17.12.2024 року він подав заяву про призначення пенсії та рішенням від 20.12.2024 року №94 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області було відмовлено позивачу у призначенні пенсії. Рішенням відповідач зазначив, страховий стаж склав 46 років 10 місяців 19 днів з урахуванням пільгового стажу, пільговий стаж становить 24 роки 5 місяців 0 днів, в тому числі: стаж роботи на підземних і відкритих гірничих роботах - 15 років 9 місяців 27 днів (з урахуванням кратності); на підземних роботах згідно Постанови 202 (необхідно 25 років) - 6 років 2 місяця 4 дні; за Списком № 1 - 2 роки 4 місяця 29 днів. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі документи. Період роботи з 28.11.2007 по 15.02.2011 в ПАТ Шахта ім. О.Ф. Засядька зараховано за Списком № 1, згідно даних відомостей про спеціальний стаж в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, оскільки підприємство розташоване на окупованій території по коду спецстажу ЗП3013А1, уточнююча довідка про пільговий характер роботи не надавалась. До пільгового стажу зараховані всі періоди роботи крім періодів простою, відпусток без збереження заробітної плати, курсів з відривом від виробництва, згідно уточнюючих довідок про пільговий характер роботи від 23.08.2023 № 01/11-210/48, № 01/11-210/49, № 01/11- 210/50; від 03.07.2023 № 404, № 406, № 407; від 03.08.2023 № 405; від 25.04.2023 № 1/857 та від 06.11.2024 № 1065. Позивач вважає таке рішення протиправним, у зв`зку з чим звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що 17.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком згідно п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003. За наслідками розгляду заяви позивача прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії відповідно до п. 3 ст.114 Закону 1058 в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 (20) років. З приводу вимог позивача щодо зобов`язання Головне управління призначити пенсію відповідно до ч. 2 ст. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно Рішення Конституційного Суду № 1- рп/2020 від 23.01.2020 відповідач зазначив, що вказане рішення КСУ не може бути застосоване для вирішення питання призначення пенсії позивачу, оскільки норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» не підлягають застосуванню при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, починаючи з 11.10.2017 року. Норми статті 114, п. 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 8 є чинними, неконституційними не визнані, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами. Водночас, призначення пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Отже, позовні вимоги в цій частині є передчасними, оскільки повноваження стосовно розгляду заяв про призначення (перерахунок) пенсії покладені законодавством на відповідача. Також не підлягає задоволенню вимога зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, зарахувати до пільгового підземного стажу ОСОБА_1 спірних періодів, такі вимоги є безпідставним та необґрунтованими. Суд не може вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції Пенсійного фонду України (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження останнього та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , виданим Красноармійським МВ ГУДМС України в Донецькій області 29 травня 2013 року, РНОКПП НОМЕР_1 .

17 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до вимог статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності заява позивача від 17 грудня 2024 року була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

За результатом розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області 20 грудня 2024 року прийнято рішення № 94 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії. У рішенні зазначено наступне. Вік заявника 43 роки 5 місяців 0 днів. Страховий стаж заявника становить 46 років 10 місяців 19 днів. Пільговий стаж заявника становить 24 роки 5 місяців 0 днів, в тому числі: стаж роботи на підземних і відкритих гірничих роботах (20) 15 років 9 місяців 27 днів (з урахуванням кратності); стаж роботи на підземних роботах за Постановою 202 (25) 6 років 2 місяці 4 дні; за Списком № 1 2 роки 4 місяці 29 днів. До пільгового стажу зараховані всі періоди роботи, окрім простою, відпусток без збереження заробітної плати, курсів з відривом від виробництва, згідно уточнюючих довідок про пільговий характер роботи від 23.08.2023 № 01/11-210/48, № 01/11-210/49, №01/11-210/50, від 03.07.2023 № 404, № 406, № 407, від 03.08.2023 № 405, від 25.04.2023 № 1/857, від 06.11.2024 № 1065. Період роботи з 28.11.2007 по 15.02.2011 в ПАТ «Шахта ім. О.Ф.Засядка» зараховано за Списком № 1 згідно даних відомостей про спеціальний стаж в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, оскільки підприємство розташоване на окупованій території, по коду спецстажу ЗП3013А1 уточнююча довідка про пільговику характер роботи не надавалась. Прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за відсутності необхідного пільгового стажу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Основи соціального захисту, форми та види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною 3 статті 4 Закону № 1058-IV визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до положень статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті

Також право на пенсію за віком на пільгових умовах регулюється положеннями статті 14 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ).

Статтею 14 Закону № 1788-ХІІ, в редакції Закону № 213-VІІІ, визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", знижується на 1 рік.

23 січня 2020 року Велика палата Конституційного Суду України ухвалила Рішення у справі № 1-5/2018(746/15) № 1-р/2020 за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу І, пункту 2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020, визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

Так, відповідно до пункту 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 справа №1-5/2018(746/15) від 23.01.2020 року застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: «При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений статтею 12 цього Закону, знижується на 1 рік».

Таким чином, рішенням № 1-р/2020 Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення рішення (пункт 2 резолютивної частини рішення). Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.11.2021 року у справі №360/3611/20 вказала, що, оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, то вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Як вбачається зі спірного рішення від 20.12.2024 року №94 стаж роботи позивача за провідними професіями (20) 15 років 9 місяців 27 днів (з урахуванням кратності); стаж роботи на підземних роботах за Постановою 202 (25) 6 років 2 місяці 4 дні.

Отже, при визначенні права позивача на призначення пенсії підлягають застосуванню норми частини 2 статті 14 Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV, як більш сприятливі для позивача.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону № 1058-ІV, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання в електронній або паперовій формі заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року № 13-1) затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 1.1. Порядку № 22-1 заява, зокрема, про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Пунктом 2.1. Порядку №м 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема:

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу);

5) документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах: довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії;

документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).

Стаття 62 Закону № 1788-ХІІ встановлює, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Отже, право особи на призначення пільгової пенсії відповідно до статті 114 Закону № 1058-IV має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2. Відсутність підтвердження цих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.

Позивач звернувся до територіального органу пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 20 грудня 2024 року № 94 відмовлено у призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу.

Позивач вказує, що не всі періоди його трудової діяльності були зараховані до його пільгового стажу, вказує на наявність підстав для їх зарахування.

Як вбачається із записів в трудовій книжці серії НОМЕР_3 позивач:

- 12.04.2000 02.05.2000 працював учнем гірника підземного з повним відземним робочим днем в шахті на ДХК Краснолиманська;

- 22.06.2000 24.07.2000 працював учнем роздавальника вибухових матеріалів підземним з повним підземним робочим днем в шахті на ДХК Краснолиманська;

- 07.09.2000 12.10.2000 перебував на обліку у центрі зайнятості;

- 16.10.2000 30.10.2001 працював гірником підземним з повним робочим днем під землею на малому підприємстві «Шахтобудівник»;

- 24.12.2001 20.02.2005 працював роздавальником вибухових матеріалів з повним робочим днем в шахті на ДВАТ Шахта Білицька ДХК Добропіллявугілля;

- 09.03.2005 09.08.2005 працював роздавальником вибухових матеріалів підземними з повним підземним робочим днем в шахті на ДП ВК Краснолиманська;

- 10.08.2005 26.09.2005 працював учнем майстра підривника, та майстром підривником підземними з повним підземним робочим днем в шахті на ДП ВК Краснолиманська;

- 27.09.2005 18.10.2005 працював роздавальником вибухових матеріалів підземними з повним підземним робочим днем в шахті на ДП ВК Краснолиманська;

- 19.10.2005 17.11.2007 працював учнем майстра підривника, та майстром підривником підземними з повним підземним робочим днем в шахті на ДП ВК Краснолиманська

- 28.11.2007 17.08.2008 працював гірником підземним з повним робочим днем в шахті на ОП Шахта ім. О.Ф. Засядька;

- 18.08.2008 24.09.2008 працював учнем гірника очисного забою 4 р. з повним робочим днем у шахті на період виробничої практики;

- 25.09.2008 15.02.2011 працював гірником підземним з повним робочим днем в шахті на ОП Шахта ім. О.Ф. Засядька;

- 11.03.2011 15.05.2011 працював гірником підземним з повним робочим днем в шахті на ТОВ Краснолиманське;

- 16.05.2011 26.07.2011 працював учнем гірника очисного забою, гірником очисного забою з повним робочим днем в шахті на ТОВ Краснолиманське;

- 27.07.2011 07.08.2011 працював гірником підземним з повним робочим днем в шахті на ТОВ Краснолиманське;

- 08.08.2011 01.11.2014 працював учнем гірника очисного забою, гірником очисного забою з повним робочим днем в шахті на ТОВ Краснолиманське;

- 27.11.2014 28.02.2018 працював гірником очисного забою підземним з повним підземним робочим днем на ДП ВК Краснолиманська;

- 02.03.2018 21.09.2020 працював учнем гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті на ТОВ Краснолиманське;

- 23.09.2020 працював гірником очисного забою з повним робочим днем в шахті на ПРАТ ШУ Покровське. Цей запис є останнім у трудовій книжці позивача.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

До Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів від 11 березня 1994 року № 162, віднесені всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах (1010100а) (пункт 1. Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень розділу І Гірничі роботи).

До Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів від 16 січня 2003 року № 36, віднесені всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах (1.1а) (пункт 1. Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень розділу І Гірничі роботи).

До Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів від 24 червня 2016 року № 461, віднесені всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах (пункт 1. Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень розділу І Гірничі роботи).

Разом із цим, постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 затверджений Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

До Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років віднесені усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю) (розділ I. Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт).

Відповідно до норм частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» така професії як робітники очисного вибою віднесена до провідних професій.

Позивачем до заяви про призначення пенсії були долучені довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 23.08.2023 № 01/11-210/48, № 01/11-210/49, №01/11-210/50, від 03.07.2023 № 404, № 406, № 407, від 03.08.2023 № 405, від 25.04.2023 № 1/857, від 06.11.2024 № 1065. Також надані накази про підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці.

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача, останній з 12 квітня 2000 року по день подання заяви про призначення пенсії був зайнятий на роботах, віднесених Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, та за провідними професіями. Проте, як вбачається з розрахунку стажу позивача, до його пільгового стажу були зараховані не всі періоди у відповідності до трудової книжки.

Оскільки основною вимогою позивача є визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 20.12.2024 року №94, суд перш за все надає правову оцінку такому рішенню.

Як вбачається зі спірного рішення, позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Щодо періоду роботи позивача з 28.11.2007 по 15.02.2011, який був зарахований до його пільгового стажу за Списком № 1, суд зазначає наступне.

Відповідно до записів у трудовій книжці, позивач у період з 28.11.2007 по 17.08.2008 працював гірником підземним з повним робочим днем в шахті на ОП Шахта ім. О.Ф. Засядька; 18.08.2008 24.09.2008 працював учнем гірника очисного забою 4 р. з повним робочим днем у шахті на період виробничої практики; 25.09.2008 15.02.2011 працював гірником підземним з повним робочим днем в шахті на ОП Шахта ім. О.Ф. Засядька, а отже період роботи позивача з 28.11.2007 по 17.08.2008 та період з 25.09.2008 по 15.02.2011 мали бути зараховані до пільгового стажу за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, а період з 18.08.2008 по 24.09.2008 до стажу за провідними професіями.

Як вбачається зі спірного рішення, період роботи з 28.11.2007 по 15.02.2011 в ПАТ «Шахта ім. О.Ф.Засядка» зараховано за Списком № 1 згідно даних відомостей про спеціальний стаж в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, оскільки підприємство розташоване на окупованій території, по коду спецстажу ЗП3013А1 уточнююча довідка про пільговий характер роботи не надавалась.

Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) період роботи з 28.11.2007 по 15.02.2011 обліковується за кодом спецстажу ЗП3013А1 - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Суд зазначає, що Система персоніфікованого обліку була введена в дію 01 січня 2004 року на виконання Указу Президента України від 4 травня 1998 року № 401 «Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування згідно постанов Кабінету Міністрів України № 1854 від 12 грудня 2002 року та № 303 від 12 березня 2003 року.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), за періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

Додаток 4 до Положення це форма ОК-5, а додаток 3 до Положення це форма ОК-2.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону №1058-IV, персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Приписами частини 2 статті 21 Закону №1058-IV передбачено, що на кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 21 Закону №1058-IV, персональна електронна облікова картка застрахованої особи повинна містити такі відомості в частині персональної електронної облікової картки, які відображають страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплачених страхових внесків та інші відомості, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат: код згідно з ЄДРПОУ або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки та офіційно повідомили про це відповідний податковий орган і мають відмітку в паспорті) страхувальника (платника); рік, за який внесено відомості; розмір страхового внеску за відповідний місяць; сума сплачених страхових внесків за відповідний місяць; страховий стаж; кількість відпрацьованих застрахованою особою календарних днів (годин) за відповідний місяць; ознака особливих умов праці, що дають право на пільги в системі пенсійного забезпечення; сума заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), з якої сплачено страхові внески за відповідний місяць.

Згідно з частиною 5 статті 21 Закону №1058-IV, персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 20 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI, реєстр застрахованих осіб це автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону.

Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є податкові органи, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, та Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

З метою обліку в електронній формі відомостей про трудову діяльність працівника страхувальник подає відомості про працівника щодо переведення на іншу роботу (посаду), звільнення, поновлення на роботі, призупинення/поновлення дії трудового договору, а також про присвоєння, зміну або позбавлення рангу, розряду, класу, звання, категорії, складення присяги, належності або неналежності осіб, які працюють, у тому числі підприємців, або забезпечують себе роботою самостійно, до професійних спілок та/або до осіб, які підлягають обов`язковим медичним оглядам.

Персоніфіковані відомості у разі їх відсутності в реєстрі застрахованих осіб, а також у разі зміни або уточнення зазначених відомостей подаються через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

На кожну застраховану особу заводиться персональна електронна облікова картка, до якої включаються такі відомості:

2) частина картки, що відображає страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплаченого єдиного внеску (страхових внесків) та інші дані, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема, відомості про трудову діяльність (про прийняття на роботу, присвоєння, зміну, позбавлення розряду, рангу, класу, звання, категорії, складення присяги, проходження стажування, переведення на іншу роботу, підстави звільнення); інформація про основне місце роботи; дані про особливі умови праці, що дають право на пільги із загальнообов`язкового державного соціального страхування; номер списків (розділ, підрозділ) виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України; результати атестації умов праці із зазначенням номера і дати розпорядчого акта; кількість відпрацьованих застрахованою особою календарних днів (годин) за відповідний місяць, у тому числі в особливих умовах праці, що дають право на пільги.

З наведеного вбачається, що Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, а персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства. Отже, особа не може нести відповідальність та зазнавати негативних наслідків через невиконання / неналежне виконання роботодавцем його обов`язків як страхувальника щодо подання (своєчасного подання) відповідної звітності до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Водночас суд зауважує, що наявність права на пенсію на пільгових умовах встановлюється не виключно за даними Реєстру застрахованих осіб.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Відповідач зазначає, що уточнююча довідка про пільговий характер роботи не надавалась.

Водночас, законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах. Проте, за відсутності у трудовій книжці відомостей про характер виконуваної особою роботи, особливо, що стосується тих осіб, пенсія яким призначається на пільгових умова, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (постанова Верховного Суду від 16.09.2022 року у справі № 560/1399/19).

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить достатньо інформації про його роботу у період з 28.11.2007 по 15.02.2011 в ПАТ «Шахта ім. О.Ф.Засядка». Отже, на час прийняття спірного рішення від 20 грудня 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області протиправно не було взято до уваги відомості, що містилися у трудовій книжці позивача.

З огляду на викладене, періоди роботи позивача період роботи позивача з 28.11.2007 по 17.08.2008 та з 25.09.2008 по 15.02.2011 протиправно не були зараховані до пільгового стажу за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, а період з 18.08.2008 по 24.09.2008 до стажу за провідними професіями.

Щодо інших періодів у спірному рішенні вказано, що до пільгового стажу зараховані всі періоди роботи, окрім простою, відпусток без збереження заробітної плати, курсів з відривом від виробництва, згідно уточнюючих довідок про пільговий характер роботи від 23.08.2023 № 01/11-210/48, № 01/11-210/49, №01/11-210/50, від 03.07.2023 № 404, № 406, № 407, від 03.08.2023 № 405, від 25.04.2023 № 1/857, від 06.11.2024 № 1065.

Відповідно до листа Міністерства соціального захисту України від 05.111993 № 02-82орг періоди навчання робітників підземним професіям зараховується до пільгового стажу у разі наявності відповідних записів у трудовій книжці, проходження навчання на протязі повного робочого дня та з урахуванням оплати праці зазначених робітників за час навчання за тарифними ставками, передбаченими для робітників відповідних професій, яким вони навчаються.

Щодо простою та відпустки без збереження заробітної плати суд зазначає, що згідно зі статтею 84 КЗпП України у випадках, передбачених статтею 25 Закону України «Про відпустки» працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати.

За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та роботодавцем, але не більше 30 календарних днів на рік.

Як убачається із статті 4 Закону України «Про відпустки», відпустки без збереження заробітної плати є одними із видів відпусток.

Відповідно до статей 25 та 26 Закону України «Про відпустки» відпустки без збереження заробітної плати надаються в обов`язковому порядку, або за згодою сторін.

У листі Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 № 713/039/161-16 зазначено, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Цим листом Міністерство соціальної політики України роз`яснило, що відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України, простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

У постанові від 19.03.2019 у справі № 295/8979/16-а Верховний Суд, між іншим, зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.

Отже, позивач має право на зарахування до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, днів відпустки без збереження заробітної плати за умови та днів простою якщо 1) вони пов`язані з виробничою необхідністю та 2) не більше 1 місяця в календарному році.

При цьому, подання відомостей, що дні простою та дні відпустки без збереження заробітної плати були пов`язані з виробничою необхідністю, покладаються на працівника та роботодавця.

Разом із цим, відповідач не скористався повноваженнями, передбаченими частиною третьою статті 44 Закону №1058-IV, не витребував від підприємства відповідних документів або відомостей стосовно підстав надання позивачу відпуски без збереження заробітної плати та застосування простою. А також, не зазначив в оскаржуваному рішенні про необхідність підтвердження цих відомостей позивачем.

Суд зауважує, що в оскаржуваному рішенні не конкретизовано періоди, які не були зараховані до пільгового стажу позивача, також не надано нормативного обґрунтування та підстав зарахування або не зарахування конкретних періодів роботи позивача до його пільгового стажу.

Відсутність в оскаржуваному рішенні спірних періодів та мотивів його прийняття позбавляє суд можливості перевірити таке рішення на відповідність пенсійному законодавству України. Вказане дає підстави констатувати, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України Запорізькій області від 20.12.2024 року №94 не відповідає принципам, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Водночас, суд не може надати оцінку необґрунтованим твердженням позивача щодо необхідності зарахування до його пільгового підземного стажу за професіями згідно з постановою КМУ № 202 від 31.03.1994 та списком №1 періоди роботи позивача 05.03.2002 - 13.03.2002, 14.03.2002 - 10.04.2002, 21.06.2002 - 02.05.2003, 06.10.2003 - 10.10.2003, 11.10.2003 - 23.05.2005, 24.02.2005 - 26.04.2005, 27.04.2005 - 30.09.2005, 01.11.2005 - 24.02.2007, 19.03.2007 - 26.03.2007, 27.03.2007 - 14.10.2009, 15.10.2009 - 17.01.2010, 18.01.2010 - 14.09.2012, 12.11.2012 - 22.04.2014, 23.04.2014 - 30.11.2014, 01.12.2014 - 29.11.2016, 30.11.2016 - 17.08.2017, 04.09.2017 - 07.12.2017, 08.12.2017 - 20.10.2020, 21.10.2020 - 31.12.2021, 01.01.2022 - 08.04.2022, 06.07.2022 - 13.08.2022, 14.08.2022 - 06.07.2024, та стажу за провідними професіями за періоди роботи 25.04.2000 - 01.05.2000, 22.06.2000 25.06.2000, 01.12.2000 - 31.01.2001, 09.03.2005 - 17.03.2005, 01.06.2005 - 16.06.2005, 01.07.2005 - 21.07.2005, 01.08.2005 - 07.08.2005, 10.08.2005 - 13.08.2005, 26.09.2005 - 26.09.2005, 11.03.2011 - 25.03.2011, 16.05.2011 - 19.05.2011, 01.06.2011 - 01.06.2011, 08.08.2011 - 11.08.2011, 12.08.2011 - 12.08.2011, 27.12.2011 - 31.12.2011, 01.01.2012 - 05.01.2012, 01.06.2012 - 04.06.2012, 01.01.2013 - 04.01.2013, 01.07.2013 - 01.07.2013, 01.11.2013 - 04.11.2013, 01.02.2014 - 01.02.2014, 31.03.2014 - 31.03.2014, 01.05.2014 - 01.05.2014, 01.07.2014 - 03.07.2014, 01.09.2014 - 13.09.2014, 01.10.2014 - 17.10.2014, 18.10.2014 - 31.10.2014, 27.11.2014 - 28.11.2014, 01.02.2015 - 01.02.2015, 01.09.2015 - 01.09.2015, 01.10.2015 - 01.10.2015, 01.11.2015 - 02.11.2015, 01.12.2015 - 01.12.2015, 01.02.2016 - 06.02.2016, 01.05.2016 - 03.05.2016, 01.07.2016 - 01.07.2016, 01.09.2016 - 02.09.2016, 01.12.2016 - 02.12.2016, 01.02.2017 - 01.02.2017, 01.03.2017 - 04.03.2017, 01.05.2017 - 02.05.2017, 01.07.2017 - 01.07.2017, 31.03.2018 - 31.03.2018, 01.05.2019 - 01.05.2019, 01.11.2019 - 02.11.2019, 01.12.2019 - 16.12.2019, 01.02.2020 - 07.02.2020, 01.03.2020 - 09.03.2020, 01.04.2020 - 02.04.2020, 01.05.2020 - 11.05.2020, 01.06.2020 - 15.06.2020, 01.08.2020 - 09.08.2020, 01.09.2020 - 11.09.2020, 23.09.2020 - 05.10.2020, 01.11.2021 01.11.2021. Адже, як вказано судом вище, оскаржуване рішення не відповідає приписам частини другої статті 2 КАС України, оскільки суб`єктом владних повноважень не визначено періоди, які зараховані або не зараховані до пільгового стажу; не наведено підстав та нормативного обґрунтування зарахування або не зарахування конкретних періодів страхового стажу та пільгового стажу позивача при вирішенні питання про призначення йому пенсії на пільгових умовах.

При вирішені цього спору суд керується частиною другою статті 2 КАС України, в силу якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, критерій «прийняття рішень, вчинення (не вчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України» - за змістом випливає з принципу законності, що закріплений у частині другій статті 19 Конституції України: «Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

«На підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень: має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

Критерій «прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії» - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

Як встановлено судом вище, спірним рішенням відмовлено позивачу в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, яке не містить зазначення періодів роботи позивача, які включено або не включено до пільгового стажу, конкретних підстав не включення періодів з обґрунтуванням кожного, не зазначено, яких саме документів в підтвердження спеціального стажу не надано позивачем, що свідчить про недотримання відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності при прийнятті рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, і недотримання яких є підставою для скасування такого рішення, оскільки позивачу та суду з тексту такого рішення неможливо визначити, які саме періоди роботи не включено до страхового та пільгового стажу та з яких саме підстав.

З урахуванням наведеного та встановлених обставин, суд приходить висновку, що у даній справі відповідач, як суб`єкт владних повноважень, приймаючи оскаржуване рішення використав повноваження не з метою, з якою це повноваження надано; не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); без дотриманням принципу рівності перед законом, дискримінаційно; без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо решти позовних вимог про зобов`язання відповідача зарахувати визначені позивачем періоди до пільгового стажу та призначити пенсію, суд зазначає, що вони не підлягають задоволенню. Адже, спірним рішенням відповідача не визначено та не наведено які саме періоди роботи позивача не було зараховано до його страхового та пільгового страхового стажу, яким надано оцінку органом пенсійного фонду як суб`єктом владних повноважень

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом із цим, суд наголошує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 червня 2020 року по справі №520/2261/19 дійшла висновку, що обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Суд враховує, що обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" заява № 11681/85).

Оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, має бути чітким та зрозумілим, а відсутність у рішенні Головного управління пенсійного фонду України у Запорізькій області про відмову у призначенні пенсії від 20.12.2024 року №94 посилання на певні періоди, які включено або не включено до страхового та пільгового стажу позивача, а також належних обґрунтованих мотивів їх незарахування, позовні вимоги підлягають захисту шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 17 грудня 2024 та прийняти вмотивоване рішення за наслідками розгляду заяви з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цього рішення, із зазначенням періодів, які не були зараховані до страхового та пільгового стажу позивача та підстав їх незарахування.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності та враховуючи, що правомірність своїх дій відповідачем не доведена, суд приходить висновку про обґрунтованість пред`явленого позову та про задоволення позовних вимог позивача частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини 3 статті 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 968,96 грн. відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (адреса: пр. Соборний, 158-б, м. Запоріжжя, 69005, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (адреса: пр. Соборний, 158-б, м. Запоріжжя, 69005, ) від 20.12.2024 року № 94 про відмову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (адреса: пр. Соборний, 158-б, м. Запоріжжя, 69005, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії від 17 грудня 2024 року та прийняти вмотивоване рішення за наслідками розгляду заяви з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цього рішення, із зазначенням періодів, які не були зараховані до страхового та пільгового стажу позивача та підстав їх незарахування.

В іншій частині позовних вимог у задоволенні відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (адреса: пр. Соборний, 158-б, м. Запоріжжя, 69005, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 800 (вісімсот) гривень 00 копійок.

Рішення ухвалене та повне судове рішення складене 21 травня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар