Справа № 160/14466/25
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
19.05.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 02.04.2025 (Вх.№9527/8 від 12.04.2025) про звільнення з військової служби за сімейними обставинами відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26, пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за матір`ю, яка є особою з інвалідністю II групи;
- зобов`язати відповідача повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 02.04.2025 (Вх.№9527/8 від 12.04.2025) про звільнення з військової служби за сімейними обставинами на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26, пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами, у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за матір`ю, яка є особою з інвалідністю II групи;
- зобов`язати відповідача прийняти рішення за результатом розгляду рапорту ОСОБА_1 від 02.04.2025 (Вх.№9527/8 від 12.04.2025), яким звільнити ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26, пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами, у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за матір`ю, яка є особою з інвалідністю II групи.
Разом з позовною заявою, позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд застосувати заходи забезпечення позову ОСОБА_1 «Про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії» з вимогами до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, шляхом заборони Військовій частині НОМЕР_1 вчиняти дії щодо зміни місця служби, переведення (переміщення) з військової частини НОМЕР_1 до іншої військової частини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання законної сили судовим рішенням по суті у даній справі.
В обґрунтування поданої заяви зазначає, що позивач проходить військову службу в лавах ЗСУ під час воєнного стану, а тому є всі підстави вважати, що відносно нього може бути змінено місце служби, переміщення з військової частини НОМЕР_1 до іншої військової частини, що зробить неможливим задоволення судом цього позову і тоді рішення відповідача не зможе бути застосовано до позивача як військовослужбовця іншої військової частини.
Згідно з ч.1 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частиною 1 ст.154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
З урахуванням приписів ч. 1 ст. 154 КАС України суд розглянув заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Дослідивши подану заяву про забезпечення позову та долучені докази, суд доходить висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.
Частинами 1, 2 статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (частина четверта статті 150 КАС України).
Відповідно до положень частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, перевіряє чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.
Забезпечення адміністративного позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову нерозривно пов`язано з підставами та предметом адміністративного позову і ними обумовлюється, а також із особою позивача. Забезпечення позову допускається, якщо не вжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника) або покладення додаткового обов`язку.
Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.
Заявник, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, просить заборонити військовій частині НОМЕР_1 вчиняти дії щодо зміни місця служби, переведення (переміщення) з військової частини НОМЕР_1 до іншої військової частини до набрання законної сили рішенням суду.
Необхідність вжиття таких заходів забезпечення позову, заявник мотивує тим, що має всі підстави для звільнення з військової служби з лав ЗСУ (має матір, яка потребує постійного стороннього догляду), подавши до відповідача рапорт та документи до нього, що підтверджують підстави звільнення, рішення за результатами розгляду рапорту не отримав.
Окрім того, суд також враховує вимоги Закону України №2359-IX від 08 липня 2022 року Про внесення зміни до частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України щодо забезпечення позову у виді зупинення наказу або розпорядження командира (начальника) під час воєнного стану чи в бойовій обстановці, яким внесено зміни до частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
Таким чином, процесуальний закон містить пряму заборону вживати заходи забезпечення позову, шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що обраний заявником вид забезпечення позову шляхом заборони Військової частини НОМЕР_1 вчиняти дії щодо зміни місця служби, переведення (переміщення) з військової частини НОМЕР_1 до іншої військової частини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання законної сили судовим рішенням по суті у даній справі, за своїм змістом є фактично забороною вчиняти дії щодо виконання наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану, який може бути виданий командирами підрозділів в майбутньому, що відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 151 КАС України, не допускається в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
За таких обставин, згідно п. 10 ч. 3 ст. 151 КАС України існує пряма заборона у забезпеченні позову щодо заборони зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, тому заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 150, 154, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець