Справа № 340/222/20
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 340/222/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., секретар судового засідання Жмуренко В.В., з участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Міністерства юстиції України Ватульова В.А., представника відповідача Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дерев`янко О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі №340/222/20 (суддя Петренко О.С.) по справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області в особі голови ліквідаційної комісії Стоян Олени Геннадіївни, Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України (далі відповідач 1, Мін`юст), Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (далі відповідач 2) в особі голови ліквідаційної комісії Стоян Олени Геннадіївни, та Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі відповідач 3), у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України «Про звільнення» №4178/к від 23 грудня 2019 року;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної реєстрації-начальника Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з 26 грудня 2019 року;

- стягнути з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказ є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки мала місце не ліквідація юридичної особи публічного права Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, а її реорганізація з переходом майна, прав та обов`язків до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Також позивач зазначив, що оскільки процедура здійснення звільнення державного службовця, зокрема у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією, нормами ст. 87 Закону України «Про державну службу» не врегульована, то відповідно до положень ст. 5 цього ж Закону до правовідносин між сторонами підлягають застосовуванню норми Кодексу законів про працю України в частині гарантій прав працівника при звільненні, а саме - норми ст.ст. 40, 42, 49-2 зазначеного Кодексу. В даному випадку перед звільненням позивача з посади державної служби на підставі п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» роботодавець мав дотриматися наступних умов: запропонувати працівнику (позивачу) іншу вакантну посаду у тій же установі одночасно із попередженням про звільнення (з урахування переважного права позивача на залишення на роботі); пересвідчитись у неможливості переведення такого працівника (позивача) за його згодою на іншу (запропоновану) роботу. Однак, всупереч наведених норм Кодексу законів про працю України роботодавець при звільненні не запропонував позивачу вакантні посади у новоутвореній установі.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуваний наказ про припинення державної служби позивача відповідає вимогам статті 22 Закону України «Про державну службу», не порушує вимог частини другої статті 40, частин другої, третьої статті 49-2 Кодексу законів про працю України, які не підлягають застосуванню до спірних правовідносин в силу приписів частини п`ятої статті 40 Кодексу законів про працю України та статей 3, 5 Закону України «Про державну службу», при цьому відповідачем дотримано вимоги частини першої статті 49-2 Кодексу законів про працю України щодо належного персонального попередження позивача не пізніше ніж за два місяці про наступне вивільнення, тому відсутні підстави для поновлення позивача на посаді з 26 грудня 2019 року та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

При цьому, суд першої інстанції також дійшов висновку, що у Головному територіальному управлінні юстиції у Кіровоградській області фактично відбулася не ліквідація, а реорганізація.

У контексті з вищенаведеним суд першої інстанції зазначив, що з прийняттям Закону України від 19 вересня 2019 року № 117-IX положення статті 87 Закону №889-VIII, що регулює підстави та порядок припинення державної служби у разі ліквідації, реорганізації державного органу, скорочення штату або чисельності, не містять обов`язку суб`єкта призначення пропонувати державному службовцю іншу рівноцінну посаду державної служби або іншу роботу (посади державної служби) у цьому державному органі навіть у випадку реорганізації. Крім того, з 25 вересня 2019 року (тобто, з дати набрання чинності Законом № 117-ІХ) ліквідація державного органу як підстава припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення, відповідно до пункту 1-1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», не містить будь-яких додаткових умов припинення державної служби та є самостійною і достатньою підставою для її припинення.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини справи і висновки суду не відповідають обставинам справи.

На апеляційну скаргу позивача, Міністерством юстиції України, Головним територіальним управлінням юстиції у Кіровоградській області та Південно Східним міжрегіональним управління Міністерства юстиції надано відзиви, де просили залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2021 року рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково:

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України «Про звільнення» від 23.12.2019 р. № 4178/к.

Поновлено ОСОБА_1 в Південно Східному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції на рівнозначній посаді з 26.12.2019 р.

Стягнуто з Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.12.2020 р. по 09.06.2021 р. в розмірі 609 037,49 грн.

Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах платежів за один місяць в сумі 41 376, 09 грн звернуто до негайного виконання.

Постановою Верховного Суду від 08 листопада 2024 року у справі № 340/222/20 відмовлено у задоволенні клопотань Міністерства юстиції України про передачу справи №340/222/20 на розгляд Великої Палати Верховного Суду та про передачу на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Касаційні скарги ОСОБА_1 , Міністерства юстиції України та Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) задоволено частково.

Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2021 року скасовано в частині поновлення ОСОБА_1 в Південно-Східному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Дніпро) на рівнозначній посаді з 26 грудня 2019 року.

Ухвалено в цій частині нове рішення, яким поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної реєстрації - начальника Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з 26 грудня 2019 року.

Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2021 року скасовано в частині стягнення з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Справу в наведеній частині направлено на новий розгляд до Третього апеляційного адміністративного суду.

В іншій частині постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2021 року залишено без змін.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, викладені в апеляційній скарзі.

Представники відповідача заперечували проти вимог позивача.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Позивач працює в системі органів юстиції, починаючи з 15 вересня 1999 року.

На підставі наказу Міністерства юстиції України від 24 грудня 2015 року № 4518/к ОСОБА_1 за результатами конкурсу був призначений на посаду заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної реєстрації-начальника Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

За результатом оцінювання службової діяльності для визначення якості виконання поставлених завдань у 2018 та 2019 роках ОСОБА_1 отримував оцінку «відмінно».

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» від 09 жовтня 2019 року № 870 вирішено:

« 1. Ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком 1.

2. Утворити як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком 2.

3. Установити, що:

територіальні органи Міністерства юстиції, які ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, продовжують здійснювати повноваження та функції, покладені на зазначені органи, до завершення здійснення заходів, пов`язаних з утворенням міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції;

…міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції, що утворюються згідно з пунктом 2 цієї постанови, є правонаступниками територіальних органів Міністерства юстиції, які ліквідуються згідно з пунктом 1:

…Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області».

Згідно з додатком 1 в переліку територіальних органів Мінюсту, що ліквідуються, вказане Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області.

Відповідно до додатку 2 в переліку міжрегіональних територіальних органів Мінюсту, що утворюються, вказане Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Наказом Міністерства юстиції України «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України» від 16 жовтня 2019 року №3173/5, на виконання постанови Уряду від 09 жовтня 2019 року № 870 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» вирішено:

1. Ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції згідно з переліком (додаток 1).

2. Утворити як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції за переліком (додаток 2).

25 жовтня 2019 року позивача попереджено про припинення державної служби на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» в зв`язку з ліквідацією Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області та звільнення з займаної посади не раніше двох місяців з дня попередження.

Наказом Міністерства юстиції України від 23 грудня 2019 року № 4178/к «Про звільнення» ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної реєстрації - начальника Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 26 грудня 2019 року відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» у зв`язку з ліквідацією Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, з припиненням державної служби. Підстава: постанова Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2019 року № 870 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» та попередження з відміткою про ознайомлення.

Наказом Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 26 грудня 2019 року № 1023/к «Про оголошення наказу Міністерства юстиції України «Про звільнення» оголошений наказ Міністерства юстиції України від 23 грудня 2019 року № 4178/к про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної реєстрації - начальника Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 26 грудня 2019 року відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» у зв`язку з ліквідацією Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, з припиненням державної служби. Підстава: Наказ Міністерства юстиції України від 23 грудня 2019 року № 4178/к.

Відповідно до штатного розпису на 2019 рік Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, затвердженого 26 лютого 2019 року, з подальшими змінами, в управлінні налічувалося 453 штатних посад, серед яких були посади першого заступника начальника, заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби та заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної реєстрації - начальника Управління державної реєстрації, яку займав позивач.

Згідно штатного розпису на 2019 рік Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, затвердженого 04 листопада 2019 року, в управлінні налічувалося 2 118 штатних посад, серед яких посади: першого заступника начальника міжрегіонального управління, заступника начальника міжрегіонального управління у Запорізькій області, заступника начальника міжрегіонального управління у Кіровоградській області, заступника начальника міжрегіонального управління - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області, заступника начальника міжрегіонального управління - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області, заступника начальника міжрегіонального управління - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області.

Однак Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області не вжило жодних заходів з метою працевлаштування ОСОБА_1 на жодну із перелічених чи інших вакантних посад, обмежившись виключно попередженням про наступне звільнення за два місяці до запланованої дати.

Відповідно до довідки від 17 лютого 2020 року та розрахункового листа за грудень 2019 року середньоденна заробітна плата позивача за останні два календарні місяці, що передували місяцю звільнення, становить 1 970,29 грн.

Поряд з цим, за змістом офіційної інформації Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості за період з 21 січня 2020 року по 14 січня 2021 року ОСОБА_1 було нараховано та виплачено грошову допомогу по безробіттю на загальну суму 102 237,20 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Спірним питанням, з урахуванням постановою Верховного Суду від 08 листопада 2024 року, є стягнення з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

За частиною 2 статті 372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

За приписами частиною 1 статті 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до положень статті 241-1 Кодексу законів про працю України строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.

Таким чином, працівник вважатиметься звільненим з наступного дня після того дня, з якого починається строк звільнення.

Відповідно до пункту 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993р. №58, днем звільнення вважається останній день роботи.

Відповідно до частини 2 статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Обчислення середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі Порядок №100).

Відповідно до абзацу 4 пункту 2 Порядку №100 у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до пункту 5 Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Пунктом 8 Порядку №100 визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 15 лютого 2019р. у справі №826/6583/14, суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів. Крім того, справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, а суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.

Так, рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.10.2020р. у справі 340/222/20 було повністю відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 у справі №340/222/20 апеляційну скаргу задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України "Про звільнення" №4178/к від 23.12.2019р.;

- поновлено ОСОБА_1 в Південно Східному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м.Дніпро) на рівнозначній посаді з 26.12.2019р.;

- стягнуто з Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.12.2020р. по 09.06.2021р. в розмірі 609 037,49 грн.

Відповідно до рішення Кіровоградського ОАС від 21.10.2020р. у справі №340/222/20, постанови ТААС від 09.06.2021р. у справі №340/222/20, ухвали ТААС від 14.07.2021р. №340/222/20, 24.08.2023р. Міністерством юстиції України прийнято рішення у формі наказу за №1353/к "Про поновлення", розпорядчою частиною якого:

- скасовано наказ Міністерства юстиції України від 23.12.2019р. № 4178/к "Про звільнення";

- поновлено ОСОБА_1 з 26.12.2019р. в Південно-Східному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Дніпро) на рівнозначній посаді.

Постановою Верховного Суду від 08.11.2024р., зокрема, скасовано постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021р. в частині поновлення ОСОБА_1 в Південно-Східном міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Дніпро) на рівнозначній посаді з 26 грудня 2019 року та ухвалено в цій частині нове рішення, яким поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної реєстрації - начальника Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з 26 грудня 2019 року.

Міністерством юстиції України на виконання судового рішення Верховного Суду прийнято наказ від 21.11.2024 за №1959/к "Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 24.08.2023 №1353/к", яким визначено: «Поновити ОСОБА_1 з 26.12.2019 року на посаді заступника начальника територіального управління юстиції з питань державної реєстрації начальника Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області» (т.4, а.с.89).

Оскільки судами встановлений факт протиправності звільнення позивача із займаної посади, відтак, період часу з 26.12.2019 р. по день винесення рішення - 09.06.2021 р. є періодом вимушеного прогулу позивача та складає 361 день.

Відповідно довідки від 17.02.2020р. та розрахункового листа за грудень 2019 р. середньоденна заробітна плата становить 1970,29 грн.

Таким чином середній заробіток за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 711 274,69 грн.

При цьому, беручи до уваги поновлення позивача відповідно до постанови Верховного Суду від 08.11.2024р. на посаді заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної реєстрації - начальника Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, на думку колегії суддів, належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача, є стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, як суб`єкта владних повноважень який незаконно звільнив позивача та зобов`язаний поновити позивача на посаді.

Щодо посилання скаржника на ліквідацію відповідача, колегія суддів зазначає, що вказане не позбавляє позивача права на звернення до суду з клопотанням про зміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду скасувати в частині відмови у стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу, прийняти нову постанову у цій частині та стягнути з Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.12.2019 р. по 09.06.2021 р. в розмірі 711 274,69 грн.

Керуючись ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі №340/222/20 задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі №340/222/20 скасувати в частині відмови у стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу і в цій частині прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.12.2019 р. по 09.06.2021 р. в розмірі 711 274,69 грн.

Вступна та резолютивна частини постанови складені 24 квітня 2025 року, в повному обсязі постанова складена 21 травня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко