Справа № 200/5666/24
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 року Справа№200/5666/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

15 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

визнання протиправними дій відповідача стосовно запровадження окремого порядку поновлення пенсії позивача, не встановленого в Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

визнання протиправним та скасування рішення (протоколу/розрахунку) відповідача від 11 серпня 2023 року № 19 та позначку в «особливостях» пенсійної справи позивача «не підлягає МП. признач. за ріш. суду в твердому розмірі», а в графі ознаки роботи «Працює»;

зобов`язання відповідача здійснити розрахунок та виплату пенсії позивачеві з 10 квітня 2019 року по сьогоднішній день з урахуванням автоматичних перерахунків індексації та/або масових перерахунків пенсії та надбавок до пенсії відповідно до статей 27, 28, частин другої та третьої статті 42 та пунктів 4-1, 4-3 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» від 01 квітня 2020 року № 251, постанови Кабінету Міністрів України «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» від 20 лютого 2019 року № 124 в редакції, дійсної на момент нарахування, до фактичної виплати пенсії позивачеві за винятком сплачених сум та з урахуванням компенсації втрати частини доходів.

Позовні вимоги вмотивовано протиправністю розрахунку розміру пенсії та доплати за понаднормовий стаж на день призначення, а не на день виплати пенсії за минулий період - 18 березня 2024 року без урахування коефіцієнтів індексації пенсії та прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Після усунення недоліків ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

09 травня 2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в позові, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що індексація пенсій особам, що постійно проживають за межами України, не проводиться.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року у справі № 200/4382/20-а ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV.

Пенсію призначено з 10 квітня 2019 року (дня звернення із заявою).

Ухвалою суду витребувано протокол призначення пенсії з 10 квітня 2019 року.

На виконання ухвали суду відповідачем надано протокол перерахунку пенсії від 11 серпня 2023 року (рішення відповідача від 11 серпня 2023 року № 19), що оскаржує позивач.

Пенсія нараховувалась, але не виплачувалась.

Окремою ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року у справі № 200/4382/20-а зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вжити заходи щодо належного виконання судового рішення від 14 вересня 2020 року шляхом виплати пенсії позивачеві на особистий банківський рахунок, відкритий у АТ КБ «Приватбанк», починаючи з 10 квітня 2019 року.

10 липня 2023 року за результатами апеляційного перегляду ухвала суду залишена без змін.

Виплата пенсії за період з 10 квітня 2019 року по 18 березня 2024 року в сумі 310 650, 14 грн здійснена 18 березня 2024 року.

Згідно з позначкою «Особливості» у протоколі перерахунку пенсії від 11 серпня 2023 року (рішення відповідача від 11 серпня 2023 року № 19) пенсія позивача не підлягає МП (масовим перерахункам), призначена за рішенням суду в твердому розмірі - з 10 квітня 2019 року по довічно. Ознака роботи працює.

З огляду на це розмір пенсії у визначені протоколом періоди встановлено без підвищень у твердій сумі 5 188, 55 грн, а доплата за 1 рік понаднормового стажу (понад 35 років для чоловіків) у твердій сумі 14, 97 грн.

Позивач оскаржує рішення відповідача від 11 серпня 2023 року № 19, яке отримав вперше з листом відповідача від 11 березня 2024 року, вважаючи, що цим рішенням неправильно визначено розмір пенсії. Зазначає, що оскільки пенсія виплачена 18 березня 2024 року, то й розраховуватися її розмір повинен на дату виплати, а не на день призначення.

З огляду на це розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, який застосовано відповідачем, а саме 6 188, 89 грн за 2016-2018 роки, позивач індексує на коефіцієнт за 2021, 2022, 2023, 2024 роки (1, 11; 1, 14; 1, 19; 1, 0796 відповідно) та отримує 10 061, 22 грн заробітної плати для розрахунку.

Доплату за 1 рік понаднормового стажу позивач також визначає у твердій сумі 23, 61 грн, але на день виплати пенсії, а не призначення, як обчислено відповідачем, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, станом на 01 січня 2024 року.

Визначення інших показників, зокрема, коефіцієнту заробітної плати (доходу) 2, 31273 та коефіцієнту страхового стажу 0, 36250 не є спірним між сторонами.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп ? Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. […]; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи (частина друга статті 40 Закону № 1058-IV).

Таким чином, при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Спір відсутній між сторонами про те, що слід виходити з середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2016-2018 роки в розмірі 6 188, 89 грн.

Проте відповідно до абзацу частини другої статті 42 Закону № 1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

У вказану норму Законом від 15 лютого 2022 року № 2040-IX внесено зміни, які застосовується з 1 березня 2022 року, лише в частині встановлення дати «з 1 березня». Сама норма діє з 2017 року.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення (абзац 2 частини другої статті 42 Закону № 1058-IV).

Указані норми кореспондуються з приписами Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 (далі Порядок № 124).

Особливості перерахунку пенсій згідно з Порядком № 124 у 2020 році визначено постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» від 01 квітня 2020 року № 251.

На підставі цих норм при обчисленні у наступних роках пенсії, призначеної з 10 квітня 2019 року, застосуванню підлягає середня заробітна плата (дохід) в Україні підвищена на коефіцієнт індексації пенсії.

Такими коефіцієнтами підвищення (індексації) пенсій є: 1,11 (у 2020 році), 1,11 (у 2021 році), 1,14 (у 2022 році), 1,197 (у 2023 році), 1, 0796 (у 2024 році).

Отже, обчислення позивачеві пенсії в твердому розмірі без урахування масових перерахунків пенсії порушує вказані норми та протиправно обмежує права позивача.

Разом з тим суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що розмір пенсії повинен розраховуватися на дату виплати - 18 березня 2024 року, а не на день призначення, оскільки це підпадає під встановлення пенсії в твердому розміру, але з іншої дати. Розмір пенсії визначається на день призначення та підлягає збільшенню відповідно до передбачених законодавством автоматичних перерахунків пенсій та встановлених до них надбавок і підвищень за кожний відповідний період виплат.

Доводи відповідача про те, що індексація пенсій особам, що постійно проживають за межами України, не проводиться, суперечать статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», оскільки індексації підлягають усі грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

За правою позицію, викладеною в постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 537/6150/16-а, проживаючи в Ізраїлі, громадяни України мають такі ж самі конституційні права, як й інші громадяни держави, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист, зокрема права на отримання пенсії з урахуванням індексації та доплат за ознакою місця проживання.

Доводи відповідача про передчасне звернення до суду з огляду на те, що рішення про відмову в перерахунку не приймалося, є помилковими, оскільки законом не встановлено досудовий порядок вирішення спору, достатньо факту порушення прав.

Відповідно до абзаців 1, 2 частини першої статті 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. […]. За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Отже, якщо основний розмір пенсії особи, обчислений відповідно до статті 27 Закону № 1058-IV, не перевищує розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, розрахунок підвищення за понаднормовий стаж проводиться, виходячи з основного розміру пенсії особи.

У разі, якщо основний розмір пенсії особи, обчислений відповідно до статті 27 Закону № 1058-IV, перевищує визначений законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, розрахунок підвищення за понаднормовий стаж проводиться виходячи із розміру зазначеного прожиткового мінімуму, визначеного законом на момент обчислення пенсії.

Розмір пенсії позивача, обчислений відповідно до статті 27 Закону № 1058-IV, перевищує визначений законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а тому надбавка, передбачена абзацом 2 частини першої статті 28 Закону № 1058-IV, залежить від цього прожиткового мінімуму.

Оскільки кожного року з 2019 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, змінювався, то встановлення його у фіксованій сумі порушує права позивача на отримання пенсії в належному розмірі.

Разом з тим суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що розмір доплати повинен розраховуватися на дату виплати - 18 березня 2024 року, оскільки вона розраховується на момент обчислення пенсії і у подальшому перераховується.

Висновки відповідача про те, що позивач працює, зроблені на підставі того, що трудова книжка не містить запису про звільнення з роботи на підприємстві, зареєстрованого на території України, суд вважає необґрунтованими, оскільки позивач виїхав за кордон на постійне місце проживання в 2015 році, а відповідачем не надано суду форму ОК-5, яка б могла підтвердити, що з 2015 року позивачеві нараховується заробітна плата.

Позначка «працює» в графі «ознака роботи» порушує права позивача щодо перерахунку пенсії, встановлені частиною третьою статті 42 Закону № 1058-IV

Підсумовуючи викладене, підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 11 серпня 2023 року № 19 в частині, що в графі «Особливості» встановлює позначку «не підлягають МП, признач. за ріш. суду в твердому розмірі», а в графі «ознака роботи» - «працює».

Вимога про визнання протиправними дій відповідача стосовно запровадження окремого порядку поновлення пенсії позивача, не встановленого в Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», задоволенню не підлягає, оскільки покривається попередньою вимогою.

Похідна вимога підлягає задоволенню в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачеві з 10 квітня 2019 року відповідно до статей 27, 28, частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV з урахуванням автоматичних перерахунків індексації та/або масових перерахунків пенсії та надбавок до пенсії, а також виплачених сум.

Вимога зобов`язати нарахувати та виплатити пенсію в розмірі на момент нарахування задоволенню не підлягає з підстав, викладених вище.

Вимога зобов`язати нарахувати та виплатити пенсію відповідно до пунктів 4-1, 4-3 «Прикінцевих положень» Закону № 1058-IV задоволенню не підлягає, оскільки ці норми стосуються пенсій, призначених ще до 2011 та до 01 жовтня 2017 року. Пенсія позивачеві призначена з 10 квітня 2019 року.

Оскільки вимоги про перерахунок та виплату пенсії позивача не обмежується 2019, 2020 роками, то посилання при задоволенні похідної вимоги на постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» від 01 квітня 2020 року № 251, постанови Кабінету Міністрів України «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» від 20 лютого 2019 року № 124 є некоректним та в такому контексті будуть обмежувати права позивача. Ці вимоги покриваються задоволеною вимогою про урахування автоматичних перерахунків індексації та/або масових перерахунків пенсії та надбавок.

Вимога про зобов`язання перерахувати та виплатити пенсію з урахуванням компенсації втрати частини доходів заявлена передчасно, оскільки пенсію ще не перераховано та не виплачено (правова позиція, викладена Верховним Судом у постанові від 02 квітня 2024 року у справі № 560/8194/20).

Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо порушення строку звернення до суду з огляду на те, що за загальним правилом частини другої статті 122 КАС України строк обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки пенсія не виплачувалася до 18 березня 2024 року, то суд виходить з того, що позивач дізнався про порушення своїх прав з дня отримання оскаржуваного рішення від 11 серпня 2023 року № 19, тобто з 11 березня 2024 року, а тому звернення до суду 15 серпня 2024 року відбулося в межах шестимісячного строку.

При перевірці повноважень представника позивача суд виходив з правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 10 липня 2024 року у справі № 340/1498/22, за якою ордер, який видано відповідно до статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Надання будь-яких інших документів законодавство не вимагає.

Відповідно до речення 1 частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати в розмірі 968, 96 грн (із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору) покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 263, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 11 серпня 2023 року № 19 в частині, що в графі «Особливості» встановлює позначку «не підлягають МП, признач. за ріш. суду в твердому розмірі», а в графі «ознака роботи» - «працює».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 10 квітня 2019 року відповідно до статей 27, 28, частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV з урахуванням автоматичних перерахунків індексації та/або масових перерахунків пенсії та надбавок до пенсії, а також виплачених сум.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 400 (чотириста) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо через суд апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20 травня 2025 року.

Суддя Ю.М. Льговська