Справа № 389/1041/25
Суддя: Український В. В.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

провадження № 2-а/389/14/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі:

головуючого судді Українського В.В.

за участю секретаря судового засідання Гой І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4352504 та серії ЕНА №4352619 від 25.03.2025.

Вимоги обґрунтував тим, що 25.03.2025 поліцейським винесено постанови стосовно позивача щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 та 510 гривень за кожне із правопорушень відповідно. Зі змісту постанов вбачається, що позивач керував транспортним засобом у якого були відсутні задні захисні бризговики, чим порушив вимоги п. 31.4.7 ПДР та не своєчасно увімкнув правий покажчик повороту, чим порушив п. 9.4 ПДР. Позивач вказав, що не порушував правила дорожнього руху. Вважає, що поліцейський виніс постанову упереджено та незаконно, жодних доказів порушення правил дорожнього руху не надав. Крім того, не застосував правила статті 36 КУпАП при розгляді двох окремих правопорушень та не об`єднав дві адміністративні справи в одне провадження та протиправно виніс дві окремі постанови.

Відповідач надав відзив на позов, відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позову. Заперечення обґрунтував тим, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський оцінив всі обставини справи установлюючи під час розгляду справи докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Стягнення застосовані без порушення в межах санкції ч.1 ст. 121 та ч.2 ст.122 КУпАП, постанови винесені уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства.

Позивач надав відповідь на відзив, відповідно до якої вказав, що відповідачем не надано жодного доказу вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч.1 ст.121 та ч.2 ст.122 КУпАП. Відповідач не надав жодних доказів, які б спростували технічні особливості автомобіля, або підтверджували б обов`язковість наявності бризговиків на автомобілі ВАЗ 2106. В матеріалах справи відсутні нормативні акти, технічні вимоги чи інші документи, які б прямо зобов`язували мати бризговики саме для цієї моделі та року випуску. Також відповідачем не надано жодного доказу несвоєчасного увімкнення показчика повороту, не надано доказів розгляду справ за встановленою процедурою.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до якої підтримав вимоги позову та просить їх задовольнити, просить проводити розгляд справи без його участі. В попередньому засіданні позивач суду пояснив, що він їхав на своєму автомобілі, поліція їхала на зустріч, потім розвернулась та поїхала за ним подавши сигнал про зупинку, він зупинився виконавши всі вимоги передбачені правилами дорожнього руху в тому числі і увімкнув завчасно показчик повороту. Пліція підійшла до нього і повідомила, що його автомобіль повинен мати бризговики як передбачено конструкцією автомобіля, на що він пояснив що бризговики не передбачені в даному автомобілю, крім того у судовому засіданні зазначив, що з доступної інформації з мережі інтернет де мається технічна документація автомобіля ВАЗ 21063 не вбачається наявність бризговиків про що він зробив роздруківку та надав її до суду.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Згідно з ч.4 ст.159 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб`єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2).

За змістом ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Судом встановлено, що стосовно позивача 25.03.2025 інспекторами ВП№1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області складені дві постанови про накладення адміністративного стягнення по справам про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4352504 та серії ЕНА №4352619 від 25.03.2025. Вказані постанови винесені одночасно

Зі змісту вказаних постанов вбачається, що ОСОБА_1 25.03.2025 керував транспортним засобом ВАЗ 21063 державний номер НОМЕР_1 в м. Знам`янка по вул. Михайла Грушевського у якого були відсутні задні захисні пристрої бризговики, чим порушив вимоги п. 31.4.7 е ПДР України, та на перехресті з вул. Трудова несвоєчасно увімкнув правий покажчик повороту, чим порушив вимоги п. 9.4 ПДР України.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач звернувся з даним позовом до суду про її скасування із зазначених у позовній заяві підстав.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Згідно з п.31.4.7 е ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Частина 1 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до п.9.4 ПДР подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 даної статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.121, ч.1 ст. 121 та ст. 125 КУпАП.

Так, позивачем вказано, що відповідно до технічної характеристики автомобіля ВАЗ 2106 не передбачено у даному автомобілі задні бризковики, про що надав фото з інтернет ресурсу. Вказана інформація перевірена судом за допомогою мережі інтернет. Відповідач не спростував відсутність задніх бризковиків по технічним характеристикам на даній моделі технічного засобу та не надав доказів зворотного. Крім того, відповідно до наданого відповідачем відеоматеріалу встановлено, що він не підтверджує увімкнення світлового покажчика повороту, так як відео починається з моменту, коли працівники поліції підійшли до вже припаркованого автомобіля позивача. Тому встановити порушення водієм правила увімкнення світлового покажчика повороту не представляється можливим.

Таким сином відповідач не довів правомірність складання постанов належними та допустимими доказами, тому суд вважає задовольнити вимоги позову та скасувати їх.

На підставі викладеного, керуючись ст.6, 9, 72, 77, 90, 242, 244-246, 257-263, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Постанову серії ЕНА №4352619 від 25.03.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати.

Постанову серії ЕНА №4352504 від 25.03.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП скасувати

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ГУНП в Кіровоградській області місце знаходження м. Кропивницький вул. Віктора Чміленка, 41, .

Суддя Український В.В.