Справа № 183/12263/24
Суддя: Фролова В. О.
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2-а/183/35/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі головуючої судді Фролової В.О., за участі секретаря судового засідання Сторожик А.А.,розглянувши у порядкуспрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

у листопаді 2024, ТОВ «Торговий дім «Союзпродукт» звернулось доСамарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови серії АВ № 00002552 від 08 листопада 2024 року Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/ перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 34 000 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматизованому режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України АВ № 00002552 від 08 листопада 2024 року, ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 34000,00 грн., Так, 08 листопада 2024 року, автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті, на дільниці автодороги М-30 км. 996+491, було зафіксовано транспортний засіб, що є власністю ТОВ «Торговий дім «Союзпродукт», марки DAF FA 95, днз НОМЕР_1 , який перевозив пісок, та здійснював рух з перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 21,25 % (24444 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон, що передбачає адміністративну відповідальність згідно з ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

На думку позивача, вказана постанов є протиправною, оскільки ОСОБА_1 , як директор ТОВ «Торговий дім «Союзпродукт» (Орендодавець) 02 листопада 2020 року за № 212 уклав договір оренди транспортного засобу, відповідно до умов якого передав, а Концерн «СоюзЕнерго» (Орендар), в особі генерального директора Лушнікова О.С., прийняв у платне користування, транспортні засоби, в тому числі і транспортний засіб, марки DAF FA 95, днз НОМЕР_1 . Отже, позивач не має відношення до перевезень, які зафіксовані відповідачем.

Крім того, при накладенні адміністративного стягнення на позивача, не було враховано, що транспортний засіб, яким користується Концерн «СоюзЕнерго», здійснено перевезення сипучого матеріалу (піску), який є подільним вантажем, що може переміщуватися по всім осям транспортного засобу під час руху, А тому проведення автоматичного зважування у русі, шляхом одномоментного, по осьового заїзду автомобіля на точну фіксації ваги, без дотримання часу, необхідного для врівноваження сипучого (подільного) вантажу, не може дати достовірних результатів навантаження на вісь транспортний засіб, адже це не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час руху чи нахилу автомобіля при заїзді на точку фіксації ваги, тоді як вантаж, в силу своїх властивостей, легко деформується під дією мінімальних сил, що не було враховано відповідачем.

Крім того, з оскаржуваної постанови вбачається, що за результатами автоматичного здійснення габаритно-вагового контролю від 08 листопада 2024 року, автомобіль позивача з вантажем мав фактичну повну масу 36 750 кг (36,75 тони), що не перевищує нормативно допустиму масу 40 тон, передбачену підпунктом б п. 22.5 ПДР України встановлену для трьохвісних автомобілів (тягачів) з двовісним або трьохвісним напівпричепом.

Ухвалою судді від 29 листопада 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі з її розглядом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, цією ж ухвалою сторонам було встановлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив.

23 грудня 2024 року на адресу суду, через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, представник Державної служби України з безпеки на транспорті Давиденко О.С. зазначила про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки відповідальна особа, під час здійснення перевезень вантажів допустила перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, при цьому таке перевищення було встановлено із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного вище транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги.

Фіксація адміністративного правопорушення від 08 листопада 2024 року здійснена у відповідності до Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року за № 1174.

В частині доводів позивача, що предметом перевезення є сипучий вантаж, який є рухомим під час руху транспортного засобу, у зв`язку з чим його маса є несталою в різних точках автомобіля, відповідача зазначив, що відповідно до п. 12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року за № 363, для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху. В контексті п. 22.5 ПДР перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі, та вживати дій щодо закріплення вантажу під час перевезень.

Крім того, відповідач зазначив, що позивач відповідно до Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2022 року № 1145, не вжив заходів для внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо належного користувача транспортного засобу, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 є належним суб`єктом відповідальності за встановлені адміністративні правопорушення.

Також, зазначив про на неналежність відповідача, оскільки оскаржуваною постановою до адміністративної відповідальності притягнуто не позивача, ТОВ «Торговий дім» Союзпродукт», а фізичну особу, ОСОБА_1 .

Окремо відповідач зазначив про безпідставність доводів позивача щодо передання транспортного засобу DAF FA 95, днз НОМЕР_1 в оренду ТОВ «СоюзЕнерго», оскільки наданий договір оренди від 02 листопада 2020 року за № 212 та додаток до нього не містить у переліку зазначеного транспортного засобу, спростовує посилання позивача на використання ТОВ «СоюзЕнерго» вказаного транспортного засобу під час фіксації адміністративного правопорушення 08 листопада 2024 року.

Ухвалою суду від 24 грудня 2024 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

До канцелярії суду 14 березня 2025 року надійшло клопотання представника позивача, адвоката Лосякова І.В., про заміну первісного позивача в порядку ч. 1 ст. 48 КАС України на Козаченко Олександра Миколайовича, із одночасним долученням заяви Козаченка О.М. про заміну первісного позивача ТОВ «Торговий дім «Союзпродукт» на нього.

Ухвалою суду від 02 травня 2025 року клопотання адвоката Лосякова І.В. про заміну позивача у вказаній адміністративній справі повернуто заявнику без розгляду, з огляду на відсутність доказів наявності повноважень у адвоката Лосякова І.В. діяти від імені позивача ТОВ «Торговий Дім «Союзпродукт», як цього вимагає положення ст. 59 КАС України.

До суду, через підсистему «Електронний суд», 08 травня 2025 року надійшло клопотання представника ТОВ «Торговий дім «Союзпродукт» Лосякова І.В., повноваження якого підтверджені ордером на надання правничої допомоги від 26 листопада 2024 року, про заміну первісного позивача в порядку ч. 1 ст. 48 КАС України на Козаченко Олександра Миколайовича. Також надано клопотання Козаченко Олександра Миколайовича про згоду на заміну первісного позивача ТОВ «Торговий дім «Союзпродукт», у данні адміністративній справі на нього.

Ухвалою суду від 12 травня 2025 року, клопотання представника позивача задоволено, на підставі ч. 1 ст. 48 КАС України, замінено первісного позивача у справі №183/2263/24 з первісного, ТОВ «Торговий дім «Союзпродукт» (), на належного, Козаченко Олександра Миколайовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання, призначене на 16 травня 2025 року позивач, представник позивача Козаченка О.М., не з`явились. Від представника позивача, через підсистему «Електронний суд», 15 травня 2025 року надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, просив позов задовольнити в повному обсязі. Будь-яких заяв, клопотань до суду не надавав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалось.

Суд, дослідивши позовну заяву, відзив відповідача, надані сторонами письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до відповіді РСЦ ГСЦ МВС в Київській та Чернігівських областях від 26.02.2025 за № 2706/0/7-25, ТОВ «ТД «Союзпродукт» () на праві власності належить транспортний засіб DAF FA 95, днз НОМЕР_1 , про що видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 02 листопада 2011 року.

Між ТОВ «Торговий дім «Союзпродукт», в особі директора ОСОБА_1 , та Концерном «СоюзЕнерго», 02 листопада 2020 року укладено договір оренди транспортних засобів за № 212 строком до 30 жовтня 2023 року. Транспортні засоби, які передані у платне користування Концерну «СоюзЕнерго» визначені у Додатку № 1 до вказаного договору. Строк вказаного договору продовжено до 31 грудня 2025 року на підставі додаткової угоди від 30 жовтня 2023 року, яка є невід`ємною частиною Договору.

Постановою серії АВ № 0000252 від 08 листопада 2025 року, винесеною головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Соловянчик Світланою Іванівною, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 34 000,00 грн.

Зі змісту постанови АВ № 0000252 від 08 листопада 2025 року вбачається, що 08 листопада 2024 року об 11-25 год. за адресою М-30, км 996+491 Дніпропетровська область, зафіксований транспортний засіб DAF FA 95, днз НОМЕР_1 , де відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 21,252 % (2,444 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон.

На підтвердження відомостей, зазначених у постанові, відповідачем до відзиву додано фотознімки належного позивачу транспортного засобу з інформацією про вагу, а також час і місце його руху.

В зазначеній постанові зазначено, що правопорушення зафіксоване за допомогою технічного засобу WIM60,WAGA-WIM35 зав. №9, серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу № 04/4446;1624;1625 та строк дії до 22.11.1024. Відповідачем до відзиву додано сертифікат відповідності вказаного приладу, сертифікат перевірки.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. № 103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури України, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з п.п. 15, 29 п. 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75м), за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35м), за довжиною - 22м (для маршрутних транспортних засобів - 25м), фактичну масу понад 40т (для контейнеровозів - понад 44т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46т), навантаження на одиночну вісь - 11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16т, строєні - 22т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11т, здвоєні осі - 18т, строєні - 24т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11т, здвоєні осі - понад 16т, строєні осі - понад 22т або фактичною масою понад 40т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11т, здвоєні осі - понад 18т, строєні осі - понад 24т або фактичною масою понад 44т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7т або фактичною масою понад 24т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Приміткою до ст. 132-1 КУпАП передбачено, що підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до ч. 1 ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до частини 3 вказаної статті КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 279-7 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили: така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Позивач вказує, що вказана постанова є протиправною, порушує його права, оскільки він, як власник, який передав в платне користування транспортний засіб Концерну «СоюзЕнерго», безпідставно притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підлягає скасуванню.

Так, суб`єкт відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП, визначений ст.14-3 КУпАП, за змістом якої адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч.2 ст.122-2, ч.ч.2, 3 ст.132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно- телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Постановою Кабінету міністрів України від 14.11.2018 за №1197 затверджено Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, відповідно до пункту 3 якого підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є: визначення належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній особі транспортного засобу в користування; визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем; оформлення на фізичну особу нотаріально посвідченої довіреності на право користування транспортним засобом; користування фізичною особою транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички); користування фізичною або юридичною особою транспортним засобом на підставі договору фінансового або оперативного лізингу; оформлення на фізичну особу, щодо якої вносяться відомості як про належного користувача, тимчасового реєстраційного талона. Внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, якого визначив безпосередньо власник транспортного засобу, здійснюється у сервісному центрі МВС у присутності власника транспортного засобу (його представника за довіреністю) та належного користувача.

Підпункт 3 пункту 2 встановлює, що належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Пункт 3 Порядку № 1197 Підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є: 1) визначення належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній особі транспортного засобу в користування; 2)визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем; 3) оформлення на фізичну особу нотаріально посвідченої довіреності на право користування транспортним засобом; 4) користування фізичною особою транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички); 5) користування фізичною або юридичною особою транспортним засобом на підставі договору фінансового або оперативного лізингу; 6) оформлення на фізичну особу, щодо якої вносяться відомості як про належного користувача, тимчасового реєстраційного талона.

Пункт 5 вказаного Порядку, передбачає , що відомості про належного користувача до Реєстру вносяться через: 1) територіальні органи з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС); 2) веб-додаток, розміщений на офіційному веб-сайті Головного сервісного центру МВС; 3) Єдиний державний вебпортал електронних послуг.

Внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, якого визначив безпосередньо власник транспортного засобу, здійснюється у сервісному центрі МВС у присутності власника транспортного засобу (його представника за довіреністю) та належного користувача (п. 21 Порядку № 1197).

Внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, який користується транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички), здійснюється в сервісному центрі МВС за заявою належного користувача (п. 30 Порядку № 1197).

Постанова КМУ від 8 жовтня 2022 року № 1145 «Про затвердження Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів» визначає процедуру внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів (далі - Реєстр) відомостей про належного користувача транспортного засобу (далі - належний користувач) для автоматизованого обліку.

Пункт 3 Порядку № 1145 Підставою для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є електронна заява або заява, сформована та подана заявниками, якою визначено належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній або юридичній особі транспортного засобу в користування.

Відомості про належного користувача до Реєстру вносяться через: територіальні органи з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС); електронний кабінет водія; Портал Дія (п. 5 Порядку № 1145).

Внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, якого визначив безпосередньо власник транспортного засобу, здійснюється в сервісному центрі МВС у присутності власника транспортного засобу (його представника за довіреністю або за дорученням, якщо власником транспортного засобу є юридична особа) та належного користувача (п. 14 Порядку № 1145).

В пункті 17 Порядку № 1145 визначено перелік документів, які подаються заявниками до сервісного центру МВС. Заява разом із документами, на підставі яких до Реєстру внесено відомості про належного користувача, формується в окрему справу, прошивається і зберігається в сервісному центрі МВС протягом трьох років (п. 24 Порядку № 1145).

Відповідно до пункту 25 Порядку № 1145 Внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, якого визначив власник транспортного засобу на підставі електронної заяви, здійснюється заявниками через: 1) електронний кабінет водія шляхом заповнення електронної заяви за формою згідно з додатком 1 із накладенням електронних підписів заявників; 2) Портал Дія шляхом заповнення електронної заяви в довільній формі, придатній для сприйняття її змісту, із зазначенням відомостей, передбачених додатком 1. із накладенням віддаленого кваліфікованого електронного підпису «Дія. Підпис» («Дія Ш») або електронного підпису заявників та кваліфікованої електронної печатки технічного адміністратора Порталу Дія.

У разі наявності у Реєстрі відомостей про належного користувача в належного користувача засобами мобільного додатка Порталу Дія (далі -Дія) автоматично формується електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у формі електронного відображення інформації в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1453 «Про затвердження Порядку формування та перевірки електронного посвідчення водія, електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, їх електронних копій» (Офіційний вісник України, 2022 р., № 10, ст. 521) (п. 28 Порядку № 1145).

Аналізуючи норми Порядку № 1197, Порядку №1145 суд доходить висновку, що обов`язок права внесення відомостей про належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів (далі - ЄДРТЗ) не покладається виключно на представника юридичної особи користувача. Таким правом наділений і ТОВ «Торговий дім «Союзпродукт», як власник транспортного засобу.

Як встановлено та підтверджується матеріалами справи, 02 листопада 2020 року укладено договір оренди транспортних засобів за № 212, відповідно до умов якого ТОВ «Торговий дім «Союзпродукт», в особі директора Козаченка О.М.,з одного боку надав, а Концерн «СоюзЕнерго», в особі генерального директора Лушнікова О.С., прийняв у платне користування, транспортні засоби згідно з Додатком № 1, що належать ТОВ «Торговий дім «Союзпродукт» на праві власності.

Вказаний договір укладений строком до 30 жовтня 2023 року (п. 1.3 Договору), та відповідно до додаткової угоди до вказаного договору від 30 жовтня 2023 року, строк його дії продовжено до 31 грудня 2025 року.

Дослідженням змісту Додатку № 1, до вказаного вище договору оренди транспортних засобів, який містить перелік транспортних засобів переданих у платне користування Концерну «СоюзЕнерго», наявність транспортного засобу DAF FA 95, днз НОМЕР_1 не встановлена.

Крім того, відповідно до наданої позивачем товарно-транспортної накладної від 08 листопада 2024 року за формою № 1-ТН, перевезення піску «Вільногірського», вагою 18 тон здійснював автомобіль DAF FA 95, днз НОМЕР_1 , а автомобільним перевізником вантажу визначено ТОВ «Союзпродукт».

Отже посилання позивача на перебування вказаного транспортного засобу DAF FA 95, днз НОМЕР_1 в користуванні іншої юридичної особи на момент вчинення фіксації адміністративного правопорушення є хибними.

Статтею 279-7 КУпАП чітко передбачені випадки звільнення від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті - якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили: така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Відповідно, внесенню до ЄДРТЗ підлягають лише власники транспортних засобів (фізичні та юридичні особи) або належні користувачі транспортних засобів, які несуть відповідальність, згідно правил встановлених статтею 14-3, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП лише у випадку такого їх внесення до ЄДРТЗ. Саме зазначені відомості надаються уповноваженій посадовій особі відповідача на її запит при розгляді нею справи про адміністративне правопорушення.

За відсутності відомостей про належного користувача у ЄДРТЗ, уповноваженій посадовій особі відповідача, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, надаються відомості про особу за якою зареєстрований транспортний засіб.

Внесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу є виключно правом особи, уповноваженої на подання відповідної заяви в порядку, передбаченому Порядком № 1145.

При цьому, невнесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб або ж керівника юридичної особи, за якою він зареєстрований (позивача).

Отже, у разі, якщо належний користувач не звертається до сервісного центру МВС з відповідною заявою Порядку № 1145, особа за якою зареєстрований транспортний засіб або представник юридичної особи не позбавлений можливості внесення до ЄДРТЗ відомостей про належного користувача через веб-додаток, розміщений на офіційному веб- сайті Головного сервісного центру МВС або через Єдиний державний вебпортал електронних послуг особисто, що встановлено Порядком №1145.

Як убачається з відповіді РСЦ ГСЦ МВС в Київській та Чернігівських областях від 26.02.2025 за № 2706/0/7-25, інформація про призначення належного користувача транспортного засобу DAF FA 95, днз НОМЕР_1 , відсутня.

Враховуючи наведене, суд вважає, що саме ОСОБА_1 , як директор ТОВ «Торговий Дім «Союзпродукт», який є власником транспортного засобу DAF FA 95, днз НОМЕР_1 , є особою, яка в даному випадку несе адміністративну відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.

В частині доводів позивача щодо неврахування відповідачем при накладанні на адміністративного стягнення, що мало місце перевезення сипучого вантажу, а саме піску, який має особливості вантажу та може зміщуватись в середині транспорту та збільшувати навантаження на одну із осей транспортного засобу, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 22.5 ПДР України встановлено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують максимальне значення параметрів: б) максимальне значення фактичної маси двовісних вантажних автомобілів для доріг державного значення складає 18 тонн; в) максимальне значення навантаження на вісь для автомобільних доріг державного значення, на одинарну вісь складає 11,5 тонн.

При цьому, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

Відповідно до пункту 3 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів» автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Отже, в контексті п.22.5 ПДР України відповідальна особа, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

Таким чином, посилання позивача на протиправність оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 08 листопада 2024 року, з огляду на дотримання вимог п. б п. 22.5 Правил дорожнього руху України щодо допустимої фактичної маси транспортного засобу у розмірі 40 тон, за умови встановлення перевищення навантаження на одну вісь, як це було зафіксовано в зазначеній постанові, не ґрунтується на положеннях закону, оскільки вимоги п.22.5 ПДР України дозволяють рух транспортних засобів, які перевозять вантаж лише за умови дотримання перевізником встановлених нормативів щодо маси в цілому, так і окремих його вагових параметрів.

За пунктом 4 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів» автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Як передбачено статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

До аналогічного висновку дійшов Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 24.07.2019 по справі №803/1540/16.

Крім того, відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженим наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 за № 363, який визначає вантажі за способом вантаження та розвантаження на штучні, сипучі, наволочні та наливні (п.2.5), встановлені правила для транспортування вантажів, які серед іншого передбачають, необхідність рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. При цьому, вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Отже, саме на перевізника покладено обов`язок щодо належного розміщення вантажу в середині транспортного засобу.

Під час розгляду даної справи, позивачем не надано доказів у підтвердження наявності спеціального дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документ про внесення плати за проїзд на момент фіксації порушення від 08 листопада 2024 року.

Таким чином, проаналізувавши аргументи сторін та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність своїх дій та обґрунтовано факт вчинення адміністративного правопорушення, що свідчить про належність оскаржуваної постанови та відсутність підстав для її скасування.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Вимоги позивача щодо стягнення на його користь судових витрат не підлягають задоволенню, оскільки не передбачено повернення здійснених позивачем судових витрат у разі відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями ст.ст. 77, 78, 90, 94, 242 - 245, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанов про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено і підписано 16 травня 2025 року

Суддя В.О. Фролова