Справа № 480/3608/24
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2025 року Справа № 480/3608/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченка Є.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3608/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, третя особа - Сумське районне управління поліції ГУНП в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди у відповідності до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 та пункту 2 і підпункту 7 пункту 3 Порядку та умов виплати поліцейським додаткової винагороди на період воєнного стану та особливості виплати винагороди за особливості проходженні служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду), затвердженогс наказом Міністерства внутрішніх справ України № 775 від 28.11.2022 року (в первісній редакції) за період з 02.12.2022 року по 01.02.2023 року;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області нарахувати та виплатити додаткову винагороду у відповідності до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 та пункту 2 і підпункту/пункту 3 Порядку та умов виплати поліцейським додаткової винагороди на період воєнного стану та особливості виплати винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду), затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 775 від 28.11.2022 року (в первісній редакції) за період з 02.12.2022 року по 01.02.2023 року.
Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на 24.02.2022 і до жовтня 2023 року позивачка проходила службу у ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУПН в Сумській області на посаді дізнавача сектору дізнання. Вказує, що виконання її посадових обов`язків здійснюється на території Білопільської і Ворожбянської міських територіальних громад Сумського району Сумської області, які згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25.04.2022 № 75, віднесено до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року.
Відтак, позивачка здійснює свої повноваження і виконує службові обов`язки безпосередньо у районах ведення бойових дій, в умовах реальної загрози життю і здоров`ю поліцейського через періодичне вогневе (ракетно-бомбове) ураження противника, а реалізація її повноважень пов`язана безпосередньо із участю у заходах, що проводились із метою захисту та безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Втім, незважаючи на приписи пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, у період з 02.12.2022 по 01.02.2023 збільшена до 100000,00 грн. додаткова винагорода не нараховувалась та не виплачувалась, у зв`язку з чим, бездіяльність відповідача щодо її не нарахування та невиплати є протиправною.
Ухвалою суду від 08.05.2024 вказану позовну заяву залишено без руху з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду.
Ухвалою суду від 06.06.2024 поновлено позивачу строк звернення до суду, позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі № 480/3608/24, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 775 зазначено, що на період дії воєнного стану поліцейським, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (надалі по тексту - бойові дії та заходи), перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, ця винагорода збільшується до 100 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах. Таким чином, на переконання представника, зі змісту положень постанови КМУ № 168 та Порядку № 775 основною умовою для виникнення такого права на збільшену додаткову винагороду до 100 000 грн. є безпосередня участь особи у бойових діях або безпосереднє забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на територіях, де проводяться бойові дії, в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником.
Водночас, як зазначає представник, введення воєнного стану на території країни та перебування позивача на службі в Національній поліції не є безумовною обставиною для нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди до 100000 грн., оскільки чинним законодавством передбачено вичерпний перелік обставин та документів на підтвердження підстав для проведення таких виплат. Вказує, що сам по собі факт виконання позивачкою службових обов`язків на території Білопільської ОТГ під час дії воєнного стану у спірний період не створює для відповідача обов`язку з нарахування збільшеної додаткової винагороди, оскільки підставою для її виплати є документальне підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів.
Відтак, на переконання представника, враховуючи, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів безпосередньої участі у бойових діях, здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення таких дій, відсутні підстави для нарахування збільшеної додаткової винагороди до 100 000 грн.
Також, представник зауважив, що надані копії відомостей про залучення до несення служби у складі нарядів особового складу на роботі у ВП № 1 (м.Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області за періоди 24.06.2022 - 30.06.2022, 01.07.2022 - 31.07.2022, 01.08.2022 - 31.08.2022, 01.09.2022 - 30.09.2022, 01.10.2022 31.10.2022, 01.11.2022 30.11.2022 не стосуються предмету позову, оскільки позовні вимоги заявлені за період з 02.12.2022 по 01.02.2023. Так само і обґрунтування позовних вимог зазначенням факту нанесення ракетного удару 24.03.2023 по місцю розташування адміністративної будівлі ВП № 1 (м.Білопілля) не стосується спірного періоду.
У запереченнях на відповідь на відзив, представник відповідача вказав про відсутність у суду підстав для дослідження під час судового розгляду долучених позивачем доказів, оскільки, на його переконання, останні не відповідають критерію належності та допустимості.
Ухвалою суду зобов`язано Головне управління Національної поліції в Сумській області надати належним чином засвідчені докази, що спростовують або підтверджують факт здійснення ОСОБА_1 інших повноважень поліції, крім зазначених у підпунктах 1 - 6 пункту Порядку № 775, на територіях (населених пунктах), які у день здійснення таких повноважень піддаються вогневому ураженню противника (витяг з єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУПН в Сумській області у період з 01.12.2022 по 01.02.2023, витяг з інформаційно-комунікаційної системи Інформаційний портал Національної поліції України про виконання завдань диспетчера (оперативного чергового) про реагування на повідомлення (заяви) осіб про необхідність евакуації людей унаслідок збройної агресії у період з 01.12.2022 по 01.02.2023; витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань у період з 01.12.2022 по 01.02.2023 та ін.).
На виконання вимог ухвали суду відповідач надав витребувані докази (а.с.141-219).
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що у спірний період (з 02.12.2022 по 01.02.2023) ОСОБА_1 проходила службу на посаді дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, що підтверджується довідкою управління кадрового забезпечення ГУНП в Сумській області від 07.11.2023 (а.с. 22).
Вважаючи, що відповідачем було протиправно не нараховано та не виплачено додаткову щомісячну винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, пункту 2 і підпункту 7 пункту 3 Порядку та умов виплати поліцейським додаткової винагороди на період воєнного стану та особливості виплати винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду), затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 775 від 28.11.2022 за період з 02.12.2022 по 01.02.2023 позивачка звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі -Закон № 580-VIII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частин 1, 2 статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" передбачено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
За приписами пункту 3 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з пунктом 9 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023 строк дії воєнного часу продовжувався.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до пункту 2-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Пунктом 3 Порядку № 775 (у редакції, що діяла до 01 лютого 2023 року) визначено, що до безпосередньої участі в бойових діях та заходах належить здійснення поліцейським у районах проведення воєнних (бойових) дій:
1) бойових (спеціальних) завдань із відсічі та стримування збройної агресії проти України під час підпорядкування поліцейського відповідному органу військового управління або на виконання бойових розпоряджень такого органу;
2) заходів, пов`язаних з організацією та виконанням розвідувальних завдань, у разі їх залучення розвідувальним органом відповідно до законодавства;
3) охорони об`єктів (у тому числі несення служби на блокпостах) під час відбиття збройного нападу чи нанесення по них вогневого ураження противником, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення;
4) боротьби з диверсійно-розвідувальними силами агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями в умовах безпосереднього зіткнення (взаємного вогневого контакту) з противником;
5) розмінування, що має оперативний характер, у частині виявлення, знешкодження та знищення вибухонебезпечних предметів;
6) заходів з евакуації населення (жителів) із територій (населених пунктів), які під час здійснення таких заходів піддаються вогневому ураженню противника;
7) інших повноважень поліції, крім зазначених у підпунктах 1 - 6 цього пункту, на територіях (населених пунктах), які у день здійснення таких повноважень піддаються вогневому ураженню противника, або на яких після деокупації тривають заходи з відновлення виконання завдань поліції відповідно до Закону України "Про Національну поліцію", згідно плану заходів, затверджених Головою Національної поліції (у період з дня деокупації відповідної території (населеного пункту) до одного місяця).
За приписами пункту 3 Порядку № 775 (у редакції, чинній з 01 лютого 2023 року) до безпосередньої участі в бойових діях або заходах належить здійснення поліцейським у районах проведення воєнних (бойових) дій:
1) бойових (спеціальних) завдань із відсічі та стримування збройної агресії проти України під час підпорядкування поліцейського відповідному органу військового управління або на виконання бойових розпоряджень такого органу;
2) виконання розвідувальних завдань, у разі їх залучення розвідувальним органом відповідно до законодавства;
3) охорони об`єктів (у тому числі несення служби на блокпостах) під час відбиття збройного нападу чи нанесення по них вогневого ураження противником, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення;
4) боротьби з диверсійно-розвідувальними силами агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями в умовах безпосереднього зіткнення (взаємного вогневого контакту) з противником;
5) розмінування, що має оперативний характер, у частині виявлення, знешкодження та знищення вибухонебезпечних предметів;
6) заходів з евакуації населення (жителів) із територій (населених пунктів), які під час здійснення таких заходів піддаються вогневому ураженню противника.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 775 документи, що підтверджують здійснення поліцейським повноважень на місцях ударів чи безпосередню участь поліцейських у бойових діях або заходах, є: наказ (у тому числі наказ на виконання бойового розпорядження); доручення; стройова записка; рапорт поліцейського (доповідна записка) про безпосередню участь у бойових діях або заходах; акт перевірки об`єкта на наявність вибухонебезпечних предметів або акт знищення (знешкодження) вибухонебезпечних предметів або таких, що їх нагадують; звернення органів державної влади або органів місцевого самоврядування про відселення людей із місць, небезпечних для проживання, плани проведення евакуації населення (обов`язкової евакуації окремих категорій населення), витяг з інформаційно-комунікаційної системи Інформаційний портал Національної поліції України про виконання завдань диспетчера (оперативного чергового) про реагування на повідомлення (заяви) осіб про необхідність евакуації людей унаслідок збройної агресії; графіки чергувань (розстановка нарядів поліції); витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; витяг з єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події з використанням інформаційно-комунікаційної системи Інформаційний портал Національної поліції України або журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події; акт уповноваженого органу або посадової особи про залучення поліцейських із числа здобувачів освіти, відряджених поліцейських до безпосереднього виконання повноважень поліції; інші документи, у яких містяться відомості про участь поліцейського в бойових діях або заходах в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником.
Згідно з пунктом 6 Порядку № 775 та умов виплати перелік районів проведення воєнних (бойових) дій визначається рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України.
Аналіз викладених норм свідчить на користь висновку про те, що на період дії воєнного стану зокрема поліцейським, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, щомісячно виплачується додаткова винагорода до 100 000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
При цьому виплата додаткової винагороди до 100 000,00 грн. на місяць здійснюється за умови документального підтвердження факту безпосередньої участі в зазначених бойових діях або заходах.
З наведеного вбачається, що факт перебування поліцейського в районі ведення бойових дій сам по собі ще не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн., передбаченої Постановою № 168. Ключовою ж передумовою для виникнення права на отримання такої додаткової винагороди є факт виконання поліцейським завдань та заходів, які у розумінні Постанови № 168 означають «безпосередню участь поліцейського у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів», що підтверджується документами, перелік яких встановлено пунктом 5 Порядку № 775.
У цій справі судом встановлено, що стверджуючи про наявність у позивачки права на отримання збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, остання зазначає про те, що вона здійснювала свої повноваження і виконувала службові обов`язки безпосередньо у районах ведення бойових дій, зокрема Білопільської міської територіальної громади та Ворожбянської міської територіальної громади, в умовах реальної загрози життю і здоров`ю поліцейського через періодичне вогневе (ракетно-бомбове) ураження противника. При цьому, як зазначає позивач, реалізація її повноважень пов`язана безпосередньо із участю у заходах, що проводились із метою захисту та безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
На підтвердження вказаних обставин позивач надала суду копії:
- довідки управління кадрового забезпечення ГУНП в Сумській області від 07.11.2023 (а.с.22), відповідно до змісту якої ОСОБА_1 з 20.12.2021 по 05.10.2023 проходила службу на посаді дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області;
- витягу з наказу по особовому складу від 29.04.2021 № 173 о/с про призначення ОСОБА_1 на посаду дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області (а.с. 21);
- посадової інструкції дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області (а.с.24-27);
- відомостей про залучення ОСОБА_1 до несення служби у складі нарядів особового складу на роботі у відділенні поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області з 24.06.2022 по 30.06.2022 (а.с. 35-37);
- відомостей про залучення ОСОБА_1 до несення служби у складі нарядів особового складу на роботі у відділенні поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області з 01.07.2022 по 31.07.2022 (а.с.38-42);
- відомостей про залучення ОСОБА_1 до несення служби у складі нарядів особового складу на роботі у відділенні поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області з 01.08.2022 по 31.08.2022 (а.с. 43-47);
- відомостей про залучення ОСОБА_1 до несення служби у складі нарядів особового складу на роботі у відділенні поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області з 01.09.2022 по 30.09.2022 (а.с.48-52);
- відомостей про залучення ОСОБА_1 до несення служби у складі нарядів особового складу на роботі у відділенні поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області з 01.10.2022 по 31.10.2022 (а.с. 53-58);
- відомостей про залучення ОСОБА_1 до несення служби у складі нарядів особового складу на роботі у відділенні поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області з 01.11.2022 по 30.11.2022 (а.с. 59-63);
- відомостей про залучення ОСОБА_1 до несення служби у складі нарядів особового складу на роботі у відділенні поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області з 01.12.2022 по 22.12.2022 (а.с. 64-69);
- відомостей про залучення ОСОБА_1 до несення служби у складі нарядів особового складу на роботі у відділенні поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області з 23.12.2022 по 31.12.2022 (а.с. 70-75);
- відомостей про отримання зброї окремими працівниками відділенні поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області (відповідно до Книги видачі й приймання озброєння інв. № 751) (а.с. 76-77).
Так, згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 Білопільська міська територіальна громада з 25.05.2022 та Ворожбянська міська територіальна громада з 07.06.2022 включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, а саме - як території можливих бойових дій без визначення дати припинення можливості бойових дій.
Разом з тим, пунктом 6 Порядку № 775 в імперативній формі передбачено, що перелік районів проведення воєнних (бойових) дій визначається рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України.
Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України "Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій" від 02.01.2023 № 1 території Сумської області визначено як район ведення воєнних (бойових) дій, зокрема у період з 01.12.2022 по 31.12.2022 (а.с. 34).
У період з 01.01.2023 по 01.02.2023 Сумська область, зокрема і Білопільська міська територіальна громада та Ворожбянська міська територіальна громада, не були внесені до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України "Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій" від 02.02.2023 № 26 (а.с.220) та від 01.03.2023 № 52 (а.с. 221-222).
Відтак, за обставин цієї справи, періодом, що підлягає дослідженню є період з 02.12.2022 по 31.12.2022, оскільки, саме у вказаний проміжок часу Сумська область, зокрема і Білопільська міська територіальна громада та Ворожбянська міська територіальна громада, відносилися до територій активних бойових дій на підставі наказу Головнокомандувача Збройних Сил України "Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій" від 02.01.2023 № 1.
Водночас, сам по собі факт виконання позивачем службових обов`язків на території Білопільської та Ворожбянської міських територіальних громад Сумського району Сумської області під час дії воєнного стану у період 02.12.2022 по 31.12.2022 не створює для відповідача обов`язку нарахування збільшеної додаткової винагороди, оскільки підставою для її виплати є документальне підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів.
Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази безпосередньої участі позивача у спірний період у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Надані позивачем документи, зокрема, відомості про залучення ОСОБА_1 до несення служби у складі нарядів особового складу на роботі у відділенні поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області з 01.12.2022 по 22.12.2022 та з 23.12.2022 по 31.12.2022 (а.с. 64-75) не є свідченням того, що позивачка була залучена до виконання бойових (спеціальних) завдань із відсічі та стримування збройної агресії проти України під час підпорядкування поліцейського відповідному органу військового управління або на виконання бойових розпоряджень такого органу (пп.1 п. 3 Порядку № 775); здійснення заходів, пов`язаних з організацією та виконанням розвідувальних завдань, у разі їх залучення розвідувальним органом відповідно до законодавства (пп.2 п. 3 Порядку № 775); охорони об`єктів (у тому числі несення служби на блокпостах) під час відбиття збройного нападу чи нанесення по них вогневого ураження противником, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення (пп.3 п. 3 Порядку № 775); боротьби з диверсійно-розвідувальними силами агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями в умовах безпосереднього зіткнення (взаємного вогневого контакту) з противником (пп.4 п. 3 Порядку № 775); розмінування, що має оперативний характер, у частині виявлення, знешкодження та знищення вибухонебезпечних предметів (пп.5 п. 3 Порядку № 775); здійснення заходів з евакуації населення (жителів) із територій (населених пунктів), які під час здійснення таких заходів піддаються вогневому ураженню противника (пп.6 п. 3 Порядку № 775).
Разом з тим, суд враховує, що позивач наголошував на бездіяльності відповідача щодо ненарахування доплати, передбаченої Постановою № 168, за період 02.12.2022 по 01.02.2023, виходячи із вимог підпункту 7 пункту 3 Порядку та умов виплати № 775 (у редакції, що діяла до 01.02.2023), яким визначено, що до безпосередньої участі в бойових діях та заходах належить здійснення поліцейським у районах проведення воєнних (бойових) дій, зокрема, інших повноважень поліції, крім зазначених у підпунктах 1 - 6 цього пункту, на територіях (населених пунктах), які у день здійснення таких повноважень піддаються вогневому ураженню противника, або на яких після деокупації тривають заходи з відновлення виконання завдань поліції відповідно до Закону України "Про Національну поліцію", згідно плану заходів, затверджених Головою Національної поліції (у період з дня деокупації відповідної території (населеного пункту) до одного місяця).
Відтак, для висновку про обґрунтованість вказаних доводів ОСОБА_1 суду належить встановити факт виконання службових обов`язків позивачем на території, що у день здійснення таких повноважень піддавалася вогневому ураженню противника, тобто перебувала під активним обстрілом або загрозою застосування зброї з боку ворожих сил.
З метою встановлення вказаних обставин судом було зобов`язано відповідача надати належним чином засвідчені докази, що спростовують або підтверджують факт здійснення ОСОБА_1 інших повноважень поліції, крім зазначених у підпунктах 1 - 6 пункту Порядку № 775, на територіях (населених пунктах), які у день здійснення таких повноважень піддаються вогневому ураженню противника.
На виконання вимог суду відповідач надав витяг з єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУПН в Сумській області у період з 01.12.2022 по 01.02.2023, та витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань у період з 01.12.2022 по 01.02.2023 (а.с. 141-219).
Так, дослідженням вказаних документів судом встановлено, що зокрема:
Відтак, витягами з єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУПН в Сумській області у період з 01.12.2022 по 01.02.2023 та витягами з Єдиного реєстру досудових розслідувань у період з 01.12.2022 по 01.02.2023 підтверджується, що 05.12.2022, 06.12.2022, 09.12.2022, 22.12.2022, 24.12.2022, 29.12.2022, 30.12.2022, такі населені пункти, як с. Голишівське, с. Будки, с. Рижівка, с. Іскрисківщина, с. Будки, с. Павлівка, та с. Атинське Сумського району, Сумської області піддавалися вогневому ураженню противника.
Разом з тим, відповідно до листа Сумського РУП ГУПН в Сумській області від 20.05.2025 № 5165/62/01-2025 (а.с.218) ОСОБА_1 у період зокрема з 01.12.2022 року по 01.02.2023 виконувала службові обов`язки безпосередньо на території м. Білопілля. Доказів протилежного суду не надано.
Відтак, суд зауважує, що доказів здійснення позивачем повноважень поліції за обставин вогневого ураження противника, у період з 02.12.2022 по 31.12.2022 на територіях несення позивачем служби (м. Білопілля) матеріали справи не містять.
При цьому, суд вважає помилковим твердження позивача про зафіксований факт обстрілу м. Білопілля 02.12.2022, оскільки відповідно до витягу з єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУПН в Сумській області (а.с.147-218) така подія мала місце 30.11.2022, проте повідомлення до ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП Сумської області надійшло лише 02.12.2022.
Також, суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження фактичної участі позивача у заходах з відновлення виконання завдань поліції відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" згідно плану заходів, затверджених Головою Національної поліції, як і не надано самих планів таких заходів.
Суд наголошує на тому, що сам по собі факт виконання посадових обов`язків на території Сумської області та визнання окремих районів Сумської області районом ведення бойових дій, згідно з наказами Головнокомандувача Збройних Сил України "Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій" від 02.06.2022 № 157, від 01.07.2022 № 184, від 01.08.2022 № 212, від 01.09.2022 № 237, від 01.10.2022 № 262, від 01.11.2022 № 282, від 02.12.2022 № 311 та від 02.01.2023 № 1 не є безумовною підставою для отримання збільшеної до 100000 грн. додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022.
Право на таку винагороду у поліцейських виникає виключно за умов та виконання ними завдань із переліку, встановленого пунктом 3 Порядку та умов виплати додаткової винагороди поліцейським на період дії воєнного стану, затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28 листопада 2022 року № 775, підтверджений сукупністю визначених Порядком № 775 документів, зміст яких відображає суть виконаного завдання та період його виконання.
Разом з тим, судом не встановлено документів, зміст яких підтверджував би участь позивача у спірний період саме у завданнях, пов`язаних з безпосередньою участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), виконання яких зумовлює виникнення права на отримання збільшеної до 100000 грн. додаткової винагороди.
Водночас, за твердженням відповідача, ОСОБА_1 виконувла свої функціональні обов`язки та відповідно не виконувала бойові завдання, пов`язані з безпосередньою участю в бойових діях та/або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), що надає право на отримання збільшеної додаткової винагороди.
Отже, відповідачем вказано про відсутність у нього таких доказів, а позивачем їх не надано.
У силу правового висновку постанови Верховного Суду від 29.01.2020 року у справі №814/1460/16, адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення (вчинення дії, допущення бездіяльності).
Суд зважає, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України, а у силу ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.
При цьому, із положень частин 1 і 2 ст. 77 КАС України у поєднанні з приписами ч.4 ст. 9, абз. 2 ч. 2 ст. 77, частин 3 і 4 ст. 242 КАС України вбачається, що владний суб`єкт повинен доводити обставини фактичної дійсності у спорі за стандартом доказування - "поза будь-яким розумним сумнівом" (тобто запропоноване сприйняття ситуації повинно виключати реальну ймовірність існування у дійсності будь-якого іншого варіанту), у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування - "баланс вірогідностей" (тобто запропоноване сприйняття ситуації не повинно суперечити умовам реальної дійсності і бути можливим до настання).
Разом із тим, суд вважає, що саме лише неспростування владним суб`єктом задекларованого, але не доведеного документально твердження приватної особи про конкретну обставину фактичної дійсності, не спричиняє виникнення безумовних та беззаперечних підстав для висновку про реальне існування такої обставини у дійсності.
І хоча спір безумовно підлягає вирішенню у порядку ч. 2 ст. 77 КАС України, однак суд повторює, що реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.
Даний висновок суду повністю корелюється із правовим висновком постанови Верховного Суду від 25.06.2020 року у справі № 520/2261/19, де вказано, що визначений ст.77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Перевіряючи наведені учасниками спору аргументи приєднаними до справи доказами, оціненими в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90 і 211 КАС України, суд констатує, що у ході розгляду справи відповідачем доведено дотримання у спірних відносинах вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України та положень ч. 2 ст. 2 КАС України, оплата часу служби позивача у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 проведена згідно з даними обліку, стосовно якого відсутні об`єктивні дані про неправдивість, недостовірність, спотворення, перекручення чи невідповідність справжнім обставинам фактичної дійсності.
Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Оскільки у ході розгляду справи не були підтверджені обставини порушення прав та інтересів позивача за рахунок неповної оплати часу служби у публічно-правових відносинах в частині призначення, обчислення і виплати додаткової винагороди у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, то вимоги позову належить залишити без задоволення.
З огляду на те, що у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат, понесених позивачем, згідно вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, третя особа - Сумське районне управління поліції ГУНП в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко