Справа № 440/5042/25
Суддя: В.І. Бевза
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/5042/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бевзи В.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

Стислий зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправним та скасувати частково рішення Головного управління ПФУ у Полтавській області, яке викладене в протоколі - розпорядженні від 26.12.2024 за № 00 в частині не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи з 24.07.1992 року по 01.01.1998 рік на Полтавському м`ясокомбінаті, періодів його військової служби за мобілізацією з 04.07.2022 по 20.09.2022, з 25.09.2022 по 16.10.2022; з 21.10.2022 по 04.11.2022; з 08.11.2022 по 11.11.2022, з 15.11.2022 по 21.12.2022; з 06.01.2023 по 20.01.2023; з 27.01.2023 по 09.02.2023; з 02.03.2023 по 23.03.2023 на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці, в іншій частині рішення залишити без змін,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Полтавській області зарахувати до загального страхового стажу роботи ОСОБА_1 періоди його роботи з 24.07.1992 року по 19.02.1993 в Полтавському м`ясокомбінаті, з 20.02.1993 по 31.12.1997 в Орендному підприємстві Полтавський м`ясокомбінат, яке з 21 червня 1996 року в перетворене колективне підприємство Полтавський м`ясокомбінат,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 до його страхового стажу період проходження військової служби за мобілізацією з 04.07.2022 по 20.09.2022, з 25.09.2022 по 16.10.2022; з 21.10.2022 по 04.11.2022; з 08.11.2022 по 11.11.2022, з 15.11.2022 по 21.12.2022; з 06.01.2023 по 20.01.2023; з 27.01.2023 по 09.02.2023; з 02.03.2023 по 23.03.2023 на пільгових умовах- один місяць служби за три місяці.

В обґрунтування позову зазначено, що не врахування органами Пенсійного Фонду України при обрахунку страхового стажу позивача кількох періодів роботи та військової служби суттєво знизило розмір пенсійної виплати позивачу, чим було без правових на те підстав обмежено право на достатнє пенсійне забезпечення ОСОБА_1 . Рішення органу Пенсійного Фонду України є формальним та не ґрунтується на принципах верховенства права.

Стислий зміст заперечень відповідача.

У відзиві відповідач зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком на пільгових умовах (учасник бойових дій) відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 26.12.2024. Загальний страховий стаж становить 32 роки 06 місяців 17 днів. До страхового стажу ОСОБА_1 не враховано періоди роботи з 24.07.1992 по 19.02.1993 в Полтавському м`ясокомбінаті, з 20.02.1993 по 31.12.1997 в Орендному підприємстві Полтавський м`ясокомбінат, відповідно Трудової книжки НОМЕР_1 виданої 14.08.1989, так як прізвище зазначене в трудовій книжці російською мовою ОСОБА_2 не відповідає паспортним даним ОСОБА_3 . Періоди проходження військової служби під час безпосередньої участі ОСОБА_1 з 04.07.2022 по 20.09.2022, з 25.09.2022 по 16.10.2022, з 21.10.2022 по 04.11.202, з 08.11.2022 по 11.11.2022, з 15.11.2022 по 31.12.2022, з 06.01.2023 по 20.01.2023, з 27.01.2023 по 09.02.2023, з 02.03.2023 по 23.03.2023 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у місті Богодухів - Харківська область, м. Бахмут - Донецька область, м. Авдіївка - Донецька область враховані відповідно ч.2 статті 24 Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку згідно з вимогами чинного законодавства. Додатково зазначаємо, що на звернення позивача через вебпортал від 04.03.2025, яке зареєстровано в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області 05.03.2025 за №3852/К-1600-25 з приводу врахування до страхового стажу відповідних періодів, надано відповідь листом за вих. №5473/3852/К-02/8-1600/25 від 28.03.2025. На підставі вищевикладеного, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області приходить до висновку, що права та законні інтереси позивача жодним чином не порушено, позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими.

Заяви, клопотання учасників справи.

Позивачем заявлені клопотання у справі про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача із заявою щодо надання роз`яснення про зарахування періодів роботи.

Листом ГУ ПФУ в Полтавській області від 28.03.2025 № 5473-3852/К-02/8-1600/25 зазначено про розгляд звернення на вебпортал Пенсійного фонду від 04.03.2025, яке зареєстроване в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області 05.03.2025 за №3852/К-1600-25 з приводу врахування до страхового стажу періодів роботи з 24.07.1992 по 01.01.1998 та періоду проходження військової служби в кратному обчисленні, розглянуто. Зазначено, що на даний час пенсійне забезпечення громадян реалізується за Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058). Діючий на сьогодні механізм нарахування пенсій за вищевказаним Законом передбачає, що розмір пенсії кожного пенсіонера визначається індивідуально в залежності від набутого ним страхового стажу та отримуваного заробітку, з якого сплачувалися страхові внески. Ще одна складова, яка застосовується для обчислення пенсії, середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Відповідно до ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004) - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Відповідно до статті 24 Закону №1058 страховий стаж враховується в одинарному розмірі. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004). зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі-Порядок 637). за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно пункту 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях від 17.08.1993 р. №110 (далі-Інструкція) усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряється печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 2.6. Інструкції передбачено: у випадку виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагороди і заохочення та інші виправлення вносяться адміністрацією того підприємства, де було внесено відповідний запис.

Зазначено, що позивач перебуває на обліку як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах (учасник бойових дій) відповідно до Закону №1058.

Для обчислення розміру пенсії враховано страховий стаж тривалістю 32 роки 06 місяців 17 днів.

До страхового не враховано періоди роботи з 24.07.1992 по 19.02.1993 в Полтавському м`ясокомбінаті, з 20.02.1993 по 31.12.1997 в Орендному підприємстві Полтавський м`ясокомбінат, відповідно трудової книжки НОМЕР_2 виданої 14.08.1989, так як прізвище зазначене в трудовій книжці російською мовою " ОСОБА_2 " не відповідає паспортним даним " ОСОБА_2 ". Указано про необхідність підтвердження періодів роботи на підприємстві можливо шляхом надання уточнюючої довідки.

Періоди проходження військової служби під час безпосередньої участі з 04.07.2022 по 20.09.2022, з 25.09.2022 по 16.10.2022, з 21.10.2022 по 04.11.2022, з 08.11.2022 по 11.11.2022, з 15.11.2022 по 31.12.2022, з 06.01.2023 по 20.01.2023. з 27.01.2023 по 09.02.2023, з 02.03.2023 по 23.03.2023 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи у місті Богодухів - Харківська область. м. Бахмут - Донецька область, м. Авдіївка - Донецька область враховані відповідно частини 2 статті 24 Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку згідно з вимогами чинного законодавства.

Позивач не погоджуючись частково із рішенням Головного управління ПФУ у Полтавській області, яке викладене в протоколі - розпорядженні від 26.12.2024 за № 00 в частині не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи з 24.07.1992 року по 01.01.1998 рік на Полтавському м`ясокомбінаті, періодів його військової служби за мобілізацією з 04.07.2022 по 20.09.2022, з 25.09.2022 по 16.10.2022; з 21.10.2022 по 04.11.2022; з 08.11.2022 по 11.11.2022, з 15.11.2022 по 21.12.2022; з 06.01.2023 по 20.01.2023; з 27.01.2023 по 09.02.2023; з 02.03.2023 по 23.03.2023 на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці, звернувся до суду із цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

У пункті 5 рішення від 11.10.2005 №8-рп/2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Призначення і виплата пенсії в Україні здійснюється, згідно із Законом України від "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 09.07.2003 р. № 1058-IV (в подальшому- Закон № 1058-IV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Відповідно до 1 ст. 9 Закону № 1058-IV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із ст. 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно із ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч. 4 ст.24 Закону № 1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До 01.01.2004 порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (в подальшому - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, страховий стаж підтверджується записами у трудовій книжці, і лише у випадку їх відсутності встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи та архівними установами, зокрема довідками, які містять відомості про періоди роботи.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки позивача:

- згідно до запису № 12 трудової книжки серії НОМЕР_2 від 24.07.1992 позивача прийнято до Полтавського м`ясокомбінату на роботу слюсаря-ремонтника 3 розряду на підставі наказу № 113к від 23.07.1992,

- згідно до запису № 13 трудової книжки серії НОМЕР_2 від 19.02.1993 року позивача звільнено у зв`язку із переводом до Орендного підприємства Полтавський м`ясокомбінат у відповідності до наказу по підприємству № 24к від 19.02.1993,

- згідно запису № 14 трудової книжки серії НОМЕР_2 від 20.02.1993 року ОСОБА_1 прийнято в порядку переведення на роботу слюсаря-ремонтника 3 розряду до Орендного підприємства Полтавський м`ясокомбінат на підставі наказу № 5 від 20.02.1993,

- згідно запису № 15 трудової книжки серії НОМЕР_2 від 18.03.1994 року позивачу присвоєно 4 розряд слюсаря-ремонтника на підставі наказу № 50-к від 18.03.1994,

- згідно до запису № 16 трудової книжки серії НОМЕР_2 Орендне підприємство «Полтавський м`ясокомбінат» 21 червня 1996 року перетворено в колективне підприємство «Полтавський м`ясокомбінат» на підставі Розпорядження Полтавського міськвиконкому № 380-р від 21.06.1996, наказ по Колективному підприємству «Полтавський м`ясокомбінат» № 1 від 21.06.1996,

- згідно до запису № 17 трудової книжки серії НОМЕР_2 від 01.06.2000 року позивачу присвоєно 5 розряд слюсаря-ремонтника на підставі наказу № 99 від 01.06.2000 року,

- згідно до запису № 18 трудової книжки серії НОМЕР_2 позивача 29.09.2006 року звільнено з роботи за власним бажанням на підставі наказу № 98 від 29.09.2006 року.

Проте, до страхового не враховано періоди роботи з 24.07.1992 по 19.02.1993 в Полтавському м`ясокомбінаті, з 20.02.1993 по 31.12.1997 в Орендному підприємстві Полтавський м`ясокомбінат, відповідно трудової книжки НОМЕР_2 виданої 14.08.1989, так як прізвище зазначене в трудовій книжці російською мовою " ОСОБА_2 " не відповідає паспортним даним " ОСОБА_2 ".

Також зазначено про необхідність підтвердження періодів роботи на підприємстві можливо шляхом надання уточнюючої довідки.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що трудова книжка серії НОМЕР_2 виписана на ім`я ОСОБА_1 .

Також у трудова книжка містить печатку підприємства (організація), що вперше заповнювало трудову книжку та дату заповнення 14.08.1989.

Суд враховує, що у спірний період роботи позивача порядок ведення трудових книжок регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162, положення якої діяли до 29.07.1993, а з 29.07.1993 - Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58.

Відповідно до п.2.2 Інструкції №162 до трудової книжки вносяться зокрема, відомості, про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), а при звільненні - в день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження) п.2.3 Інструкції №162.

Згідно з підпунктами 2.10 та 2.11. пункту 2 Інструкції N 162 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорта або свідоцтва про народження. Освіта - середня, середня спеціальна і вища - вказується тільки на підставі документів (атестата, посвідчення, диплома). Запис про незакінчену середню або незакінчену вищу освіті також може бути проведена лише на підставі відповідних документів (студентського квитка, залікової книжки, довідки навчального закладу і т. п.). Професія або спеціальність записується у трудовій книжці на підстав документа про освіту або іншого належним чином оформленого документа. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після того ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Порядок внесення записів про трудову діяльність особи у відомостях про роботу передбачений пунктами 2.13- 2.14. Інструкції N 162.

Відповідно до п.4.1 Інструкції №162 при звільненні робочого або службовця всі записи про роботу, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Пунктом 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення N 58 від 29.07.93 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України N 17.08.93 року за N 110, передбачено, що після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до пункту 1 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.73 N 656 "Про трудові книжки робітників та службовців" встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих та державних службовців, кооперативних і громадських підприємств, установ та організацій, що пропрацювали більше 5 днів, в тому числі на сезонних та тимчасових роботах, а також на позаштатних працівників при умові, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 13 вказаної постанови "Про трудові книжки робітників та службовців" при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та подяки, занесені до трудової книжки за час роботи на даному підприємстві, в установі, підприємстві засвідчуються підписом керівника або спеціально уповноваженої особи та печаткою.

При цьому, відповідно до пункту 18 вказаної постанови відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несуть спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації.

З приписів порядку ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, що визначався Інструкцією, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.74 N 162 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 N 58 вбачається, що заповнення трудової книжки здійснюється роботодавцем, а не працівником. Отже, відповідальним за заповнення трудової книжки вперше, в тому числі і внесення до неї записів на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки, є підприємство роботодавець, а відтак відсутня вина позивача в тому, що трудову книжку роботодавцем оформлено із порушенням.

Відповідно до пунктів 1.1, 2.1 Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки і вкладиші до них заповнюються у відповідних розділах українською і російською мовами.

За змістом пункту 2.2 Інструкції №58 до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції №58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

В силу приписів чинного законодавства заповнення трудової книжки працівника здійснюється роботодавцем, а не працівником, і саме підприємство-роботодавець є відповідальним за організацію обліку трудових книжок працівників, в тому числі правильність внесення записів до них.

Враховуючи наведене, суд вважає, що виявлений відповідачем недолік оформлення трудової книжки не може вважатися достатньою підставою неврахування її відомостей при обчисленні стажу роботи, оскільки внесення записів до відомостей про особу до трудової книжки не здійснювалось позивачем.

Крім того, відповідач не надав доказів на підтвердження того, що трудова книжка НОМЕР_2 , дата заповнення 14.08.1989 не належить позивачу.

Суд зазначає, що позивач не може нести негативні наслідки у зв`язку із неправильним заповненням роботодавцем першої сторінки трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Таким чином, недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а (адміністративне провадження №К/9901/2310/18).

Суд зауважує, що згідно із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 25.04.2019 у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження органами Пенсійного фонду в реалізації особою конституційного права на соціальний захист та призначення пенсії.

На працівника не слід покладати ризик негативних наслідків (позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку) за формальну неправильність оформлення досліджуваного документу, якщо недоліки допущені із вини адміністрації підприємства (висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17).

Наведене додатково підтверджується тим, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Суд наголошує, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи особи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Отже, відмова відповідача в зарахуванні зазначеного періоду роботи до стажу роботи позивача має виключно формальний характер.

Крім того, відповідач зазначив, що періоди проходження військової служби під час безпосередньої участі з 04.07.2022 по 20.09.2022, з 25.09.2022 по 16.10.2022, з 21.10.2022 по 04.11.2022, з 08.11.2022 по 11.11.2022, з 15.11.2022 по 31.12.2022, з 06.01.2023 по 20.01.2023. з 27.01.2023 по 09.02.2023, з 02.03.2023 по 23.03.2023 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи у місті Богодухів - Харківська область. м. Бахмут - Донецька область, м. Авдіївка - Донецька область враховані відповідно частини 2 статті 24 Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку згідно з вимогами чинного законодавства.

Водночас позивач просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 до його страхового стажу період проходження військової служби за мобілізацією з 04.07.2022 по 20.09.2022, з 25.09.2022 по 16.10.2022; з 21.10.2022 по 04.11.2022; з 08.11.2022 по 11.11.2022, з 15.11.2022 по 21.12.2022; з 06.01.2023 по 20.01.2023; з 27.01.2023 по 09.02.2023; з 02.03.2023 по 23.03.2023 на пільгових умовах один місяць служби за три місяці.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_3 від 16.12.2024 р. № 1/377/24 підтверджено, що сержант ОСОБА_1 дійсно в період з 04.07.2022 по 20.09.2022, з 25.09.2022 по 16.10.2022; з 21.10.2022 по 04.11.2022; з 08.11.2022 по 11.11.2022, з 15.11.2022 по 21.12.2022; з 06.01.2023 по 20.01.2023; з 27.01.2023 по 09.02.2023; з 02.03.2023 по 23.03.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у місті Богодухів - Харківська область, м. Бахмут-Донецька область, м. Авдіївка Донецька область.

Надаючи оцінку вимогам позивача в цій частині, суд зазначає наступне.

Статтею 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною шостою цієї статті Закону передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугу років військовослужбовцям.

Подібні правовідносини та норми права, які їх регулюють, були предметом розгляду у Верховному Суді і у постановах від 05.06.2018 у справі №348/347/17, від 30.07.2019 у справі №346/1454/17, від 02.04.2020 у справі №185/4140/17 (92-а/185/282/17), від 16.06.2020 у справі №185/7049/16-а, від 18.01.2023 у справі №1.380.2019.003739, від 21.03.2023 у справі №160/6146/19, у яких Верховний Суд дійшов висновку про наступне: "Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах один місяць служби за три місяці.".

Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд звертає увагу, що відповідно до підпункту 1 пункту 2.3 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказ Міністерства оборони України від 14.08.2014 №530, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 за №1294/26071 (надалі - Положення №530), при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу): один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час.

Також відповідно до підпункту пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб" (у редакції, чинній на час подання позивачем заяви), до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час.

За вищевикладених обставин суд дійшов висновку, що періоди участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оброни України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 04.07.2022 по 20.09.2022, з 25.09.2022 по 16.10.2022; з 21.10.2022 по 04.11.2022; з 08.11.2022 по 11.11.2022, з 15.11.2022 по 21.12.2022; з 06.01.2023 по 20.01.2023; з 27.01.2023 по 09.02.2023; з 02.03.2023 по 23.03.2023 мали бути зараховані до страхового стажу позивача в пільговому обчисленні - один місяць служби за три місяці.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про визнання протиправними дії Головного управління ПФУ у Полтавській області, в частині не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи з 24.07.1992 року по 01.01.1998 рік на Полтавському м`ясокомбінаті, періодів його військової служби за мобілізацією з 04.07.2022 по 20.09.2022, з 25.09.2022 по 16.10.2022; з 21.10.2022 по 04.11.2022; з 08.11.2022 по 11.11.2022, з 15.11.2022 по 21.12.2022; з 06.01.2023 по 20.01.2023; з 27.01.2023 по 09.02.2023; з 02.03.2023 по 23.03.2023 на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці, в іншій частині рішення залишити без змін та зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Полтавській області зарахувати до загального страхового стажу роботи ОСОБА_1 періоди його роботи з 24.07.1992 року по 19.02.1993 в Полтавському м`ясокомбінаті, з 20.02.1993 по 31.12.1997 в Орендному підприємстві Полтавський м`ясокомбінат, яке з 21 червня 1996 року в перетворене колективне підприємство Полтавський м`ясокомбінат, а також зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 до його страхового стажу період проходження військової служби за мобілізацією з 04.07.2022 по 20.09.2022, з 25.09.2022 по 16.10.2022; з 21.10.2022 по 04.11.2022; з 08.11.2022 по 11.11.2022, з 15.11.2022 по 21.12.2022; з 06.01.2023 по 20.01.2023; з 27.01.2023 по 09.02.2023; з 02.03.2023 по 23.03.2023 на пільгових умовах один місяць служби за три місяці.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Позивач звільнений від сплати судового збору. Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити;

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_4 періодів його роботи з 24.07.1992 року по 01.01.1998 рік на Полтавському м`ясокомбінаті, періодів його військової служби за мобілізацією з 04.07.2022 по 20.09.2022, з 25.09.2022 по 16.10.2022; з 21.10.2022 по 04.11.2022; з 08.11.2022 по 11.11.2022, з 15.11.2022 по 21.12.2022; з 06.01.2023 по 20.01.2023; з 27.01.2023 по 09.02.2023; з 02.03.2023 по 23.03.2023 на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області зарахувати до загального страхового стажу роботи ОСОБА_1 періоди його роботи з 24.07.1992 по 19.02.1993 в Полтавському м`ясокомбінаті, з 20.02.1993 по 31.12.1997 в Орендному підприємстві Полтавський м`ясокомбінат, яке з 21 червня 1996 року в перетворене колективне підприємство Полтавський м`ясокомбінат;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 до його страхового стажу період проходження військової служби за мобілізацією з 04.07.2022 по 20.09.2022, з 25.09.2022 по 16.10.2022; з 21.10.2022 по 04.11.2022; з 08.11.2022 по 11.11.2022, з 15.11.2022 по 21.12.2022; з 06.01.2023 по 20.01.2023; з 27.01.2023 по 09.02.2023; з 02.03.2023 по 23.03.2023 на пільгових умовах один місяць служби за три місяці;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду;

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В.І. Бевза