Справа № 200/827/25
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 року Справа№200/827/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянув за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії № 80 від 27.01.2025,

зобов`язати призначити пенсію відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 19.01.2025, зарахувавши до пільгового стажу за Списком 2 період роботи з 23.02.2004 по 25.01.2021.

Позивач зазначила, що рішення відповідача, яким їй відмовлено в призначенні пенсії з підстав недосягнення віку та недостатності пільгового стажу, прийнято із порушенням чинного законодавства та є протиправним. Згідно з наведеним у позові під час вирішення питання про призначення пенсії відповідач мав застосовувати положення Закону України Про пенсійне забезпечення №1788-XI з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року відповідно до яких вік призначення пенсії на пільгових умовах (Список № 2) становить 50 років, а не Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV.

Крім цього, як зазначила позивач, відповідач безпідставно не врахував до пільгового стажу період її роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Новодонецька» Державного підприємства «Добропіллявугілля» з 23.02.2004 по 25.01.2021, через ненадання уточнюючої довідки. Позивач зауважила, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідноо лише у за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення, в той час як пільговий стаж позивача підтверджується записами трудової книжки, наказами про атестацію робочих місць за умовами праці та інформацією про спецстаж в Індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, у відзиві на позов зауважив на необґрунтованості заявлених позивачем вимог та відсутності підстав для їх задоволення. За змістом відзиву право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону, мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Згідно з відзивом період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи визначає підприємство шляхом надання оформлених належним чином уточнюючих довідок у відповідності зі Списками, затверджуваними Кабінетом Міністрів України на підставі первинних документів за час роботи особи на відповідному підприємстві. Крім того, при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації робочих місць, що затверджується висновком Державної експертизи умов праці.

Посилаючись на підпункт 2 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, відповідач зауважив на обов`язковості надання особою, що звертається за призначенням пенсії, документів про стаж, що визначені Порядком № 637.

За змістом відзиву вимоги позивача про призначення пенсії за віком також не можуть бути задоволені судом, оскільки призначення пенсії входить до дискреційних повноважень відповідача, процесу призначення, нарахування та виплати пенсії передує процес обчислення уповноваженим органом страхового та пільгового стажу позивача, що належить до виключних повноважень органів Пенсійного фонду України, а тому зобов`язання призначити та виплатити позивачеві пенсію, без перевірки Головним управлінням Пенсійного фонду України у Житомирській області дотримання позивачем (заявником) усіх визначених законом умов, буде втручанням до дискреційних повноважень відповідача.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11.02.2025 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19.01.2025 звернулася через ВЕБ портал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії.

Заяву позивача про призначення пенсії за віком за принципом екстериторіальності опрацьовано Головним управлінням Пенсійного фонду України у Житомирській області, що є відповідачем у справі.

Рішенням від 27.01.2025 № 80 (реєстраційний номер 3129/03-16 від 27.01.2025) позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в зв`язку з не настанням пенсійного віку (55 років) та відсутності необхідного пільгового стажу (10 років). Згідно з рішенням пенсійний вік, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закону №1058) (Список №2), становить 55 років. Вік заявника 53 роки. Необхідний страховий стаж, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058 (Список №2), становить 25 років. Необхідний пільговий стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058 (Список №2), становить 10 років. Під час опрацювання заяви позивача визначено, що страховий стаж становить 32 роки 03 місяці 21 день, пільговий стаж по списку №2 7 місяців 26 днів.

В рішенні від 27.01.2025 зазначено, що до пільгового стажу відповідно до записів в трудовій книжці НОМЕР_1 від 12.03.1991 не зараховано періоди роботи в державному підприємстві ,,Добропіллявугілля відокремлений підрозділ «Шахта ,,Новодонецька з 23.02.2004 по 25.01.2021, оскільки відсутня довідка про підтвердження вищезазначеного пільгового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до додатку №5 п.20 Порядку №637, відсутні накази про результати атестації робочих місць. Рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи, яка створена при Головних управліннях Пенсійного фонду України, що дає право на призначення пенсії, відсутнє.

Відповідно до наданого відповідачем розрахунку РС-право до пільгового стажу за списком № 2 врахований період з 26.01.2021 по 21.09.2021 тривалістю 8 місяців 23 дні.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ(далі Закон № 1788-ХІІ) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV(далі Закон №1058-IV).

За правилами п. 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV від 09.07.2003 в редакції чинній до 01.01.2018, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: серед іншого, особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з пунктом б статті 13 Закону №1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02.03.2015 №213-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення (далі - Закон № 213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 01.04.2015, збільшено раніше передбачений пунктом б статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років та збільшено тривалість страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з 20 років до 25 років.

03.10.2017 Верховною Радою України ухвалено Закон № 2148-VIII, що доповнив Закон № 1058-ІV розділом XIV-1, пункт 2 частини другої статті 114 якого визначає: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Разом з цим, Законом №2148-VIII, викладено у новій редакції пункт 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, згідно з яким "пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону".

Крім цього, в силу спеціальної вказівки у Законі №2148-VIII, наведені вище норми закону почали застосовуватись з 01.10.2017.

Рішенням Конституційного суду № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення), наведені положення Закону № 1788-ХІІ втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення).

Конституційний Суд України в рішенні у справі 1-р/2020 зазначив, що зміни, внесені до ст. 13 Закону № 1788 Законом № 213-VIII вплинули на очікування осіб стосовно настання юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію, стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

У пункті третьому резолютивної частини рішення КСУ від 23.01.2020 № 1-р/2020 встановлений порядок виконання цього Рішення шляхом застосування положень Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII для осіб, які працювали до 01.04.2015 (набрання чинності Законом № 213-VIII) на посадах, визначених у вказаних нормах.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 N 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за N 1451/1173, визначчено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

У період роботи позивача діяли Списки N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 36 та постановою Кабінету Міністрів України N 461 від 24.06.2016.

В статті 62 Закону України № 17888 та пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (надалі за текстом Порядок № 637) закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 вказаного Порядку встановлено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Рішенням відповідача відмовлено позивачу у призначенні пенсії через недосягнення нею віку 55 років згідно з п. 2 частини другої ст. 114 Закону України № 1058, що відповідно до вимог статті 114 Закону №1058-IV унеможливлює призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та недостатності пільгового стажу.

Під час надання оцінки відмови в призначенні пенсії з підстав недосягнення позивачем віку 55 років суд виходить із такого.

З 01.10.2017 правила призначення пенсій за Списком № 2 регламентувались одночасно двома законодавчими актами, а саме: пунктом «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ у редакції Закону № 213-VIII та пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV у редакції Закону № 2148-VIII. Правила вказаних законів були повністю уніфікованими (ідентичними).

Такий стан правового регулювання існував до прийняття Конституційним Судом України рішення від 23.01.2020 №1-р/2020" у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII".

Отже, з 23.01.2020 правила призначення пенсій за Списком №1 регламентуються одночасно пунктом «б» частини першої статті 13 Закону №1788-ХІІу редакції до внесення змін Законом №213-VIII та пунктом 2 частини другої статті 114Закону №1788-ХІІ у редакції Закону №2148-VIII.

Відносно позивача правила вказаних нормативних положень містять розбіжність у величині показника вікового цензу, що є однією з умов призначення пенсії жінкам за Списком №2, який становить 50 років за пунктом «б» частини першої статті13 Закону №1788-ХІІ у редакції до внесення змін Законом №213-VIII та 55 років за пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1788-ХІ Іу редакції Закону №2148-VIII.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 року у справі № 520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в своєму рішенні від 21.04.2021 у зразковій справі №360/3611/20, яке підтримане постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021, посилаючись на правову позицію Великої палати Верховного суду в постанові у справі 520/15025/16 а під час вирішення справи з приводу призначення пенсії за віком на пільгових умовах, на підставах, що визначені одночасно положеннями п. 2 частини другої ст. 114 Закону № 1058 та п. «б ст. 13 закону № 1788, застосував до спірних правовідносин у справі положення п. «б» ст. 13 Закону № 1788, як такі що містять більш сприятливі умови призначення пенсії особі.

В рішенні у зразковій справі № 360/3611/20 Велика палата Верховного суду зазначила, що суперечність положень Законів України „Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII та „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV в частині врегулювання питань призначення пенсій на пільгових умовах, порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі Щокін проти України).

Велика палата Верховного суду в межах зразкової справи № 360/3611/20 дійшла висновку про те, що в такому випадку підлягають застосуванню саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, положення яких є найбільш сприятливим для особи, а не Закону № 1058-ІV.

В рішенні у зразковій справі судом визначені обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права:

а) позивач - особа, яка звернулась до Пенсійного фонду за призначенням пенсії після 23.01.2020 з підстав, визначених статтею 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення;

на момент звернення досягла: чоловіки - 55 років, жінки - 50 років;

набула стаж роботи, визначений статтею 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення;

б) відповідачем є орган Пенсійного фонду України, уповноважений на вирішення питання про призначення пенсії.

При ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи (частина 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України).

Оскільки обставини справи № 200/827/25 в частині вимог, що стосуються призначення пенсії за віком на пільгових умовах після досягнення 50 років відповідають визначеним у зразковій справі обставинам, суд визначає як безпідставні доводи відповідача про недосягнення позивачем віку призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 та вважає рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії з підстав недосягнення нею віку призначення пенсії протиправною.

Під час надання оцінки правомірності неврахування відповідачем до пільгового стажу позивача періоду її роботи з 23.02.2004 по 25.01.2021 суд виходить із змісту документів, що розглядалися відповідачем під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії. На виконання ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України суд враховує висновки Великої палати Верховного суд , наведені у постанові від 19.02.2020 по справі 520/15025/16а, відповідно до яких:

«…основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників»;

«…атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера»;

«….непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник».

Таким чином, при вирішенні питання щодо наявності підстав для врахування періодів, визначених у позові суд виходить із того, що задля встановлення наявності підстав для їх врахування належить встановити достатність записів трудової книжки для встановлення характеру виконуваної позивачем роботи та їх включення до затверджених постановами Кабінету міністрів України переліків робіт що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Згідно з трудової книжкою позивача НОМЕР_2 , копія якої наявна в матеріалах справи позивач 23.02.2004 прийнята на роботу до відокремленого підрозділу «Шахта «Новодонецька» Державного підприємства «Добропіллявугілля» учнем лампівника до дільниці вентиляційної техніки безпеки (запис 11), 23.04.2004 -переведена лампівником 2 розряду дільниці вентиляційної техніки безпеки (запис 12), 25.01.2021 звільнена за переводом (запис № 14). Трудова книжка містить відомості про реорганізацію ДП «Добропіллявугілля» з 01.11.2011 та створення на базі відокремленого підрозділу «Шахта «Новодонецька» структурного підрозділу ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля» Шахта «Новодонецька» (запис № 13).

Згідно з Переліком професій та посад працівників, яким підтверджено право на пільгове забезпечення за Списком № 2, що є додатком до наказу № 97/п від 01.02.2000 професію лампівника атестовано за кодом 20101000а-13357, Переліки професій та посад працівників, яким підтверджено право на пільгове забезпечення за Списком № 2, що є додатками до наказів № 99-в від 28.01.2005, № 26-ОТ від 22.01.2015, № 21-ОП від 20.01.2020 містять професію лампівника ділянки ВТБ (лампова).

Індивідуальні відомості про застраховану особу форми ОК-5 містять відомості по спеціальному стажу позивача:

за 2004 рік: місяць завершення грудень 2004 року, 9 місяців, код ЗПЗ013Б1, код страхувальника 26319466 (відокремлений підрозділ "Шахта "Новодонецька" Державного підприємства "Добропіллявугілля"»);

за 2005 рік: місяць завершення травень 2005 року, 5 місяців, код ЗПЗ013Б1, код страхувальника 33371660 (відокремлений підрозділ "Шахта"Новодонецька" Державного підприємства "Донецька вугільна енергетична компанія");

за 2005 рік: місяць завершення грудень 2005 року, 7 місяців, код ЗПЗ013Б1, код страхувальника 26319466 (відокремлений підрозділ "Шахта "Новодонецька" Державного підприємства "Добропіллявугілля"»);

за 2006-2009 роки: місяць завершення грудень 2006-2010 років, 12 місяців на рік, код ЗПЗ013Б1, код страхувальника 26319466 (відокремлений підрозділ "Шахта "Новодонецька" Державного підприємства "Добропіллявугілля"»);

за 2010 рік: з 01 по 27 січня, 27 днів, код ЗПЗ013Б1, код страхувальника 26319466 (відокремлений підрозділ "Шахта "Новодонецька" Державного підприємства "Добропіллявугілля"»);

з 01.04.2013 по 31.03.2020, з 01.06.2020 по 30.06.2020, з 01.08.2020 по 25.01.2021 року, код ЗПЗ013Б1, код страхувальника 37014600 (товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля),

за період з 01.04.2020 по 09.04.2020, 9 днів, код КЗП084В1, з 10.04.2020 по 30.04.2020, 21 день, код ЗПЗ013Б1, код страхувальника 37014600 (Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля),

за період з 01.05.2020 по 14.05.2020, 14 днів, код ЗПЗ013Б1, з 15.05.2020 по 31.05.2020, 17 днів, код КЗП084В1, код страхувальника 37014600 (Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля»,

за період з 01.07.2020 по 01.07.2020, 1 день, код ЗПЗ013Б1, з 02.07.2020 по 06.07.2020, 5 днів, код КЗП084В1, за період з 13.07.2020 по 31.07.2020, 19 днів, код ЗПЗ013Б1, код страхувальника 37014600 (Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля).

Згідно з Довідником кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства:

код підстави КЗП084В1 визначає, що у порядку, визначеному колективним договором, власник або уповноважений ним орган у разі простою підприємства, установи, організації з не залежних від працівників причин може надавати відпустку без збереження заробітної плати або з частковим її збереженням. До загального стажу роботи враховується весь період перебування у таких відпустках. До стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, зараховується лише місячний термін цієї відпустки в календарному році

код підстави ЗПЗ013Б1 визначає працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються зі зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону: на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам

У період роботи позивача з 23.02.2004 по 25.01.2021 були чинними Списки № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою КМУ № 36 від 16.01.2003 та постановою КМУ № 461 від 24.06.2016, що включають лампівників.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про неможливість врахування до пільгового стажу роботи позивача періоду її роботи 23.02.2004 по 25.01.2021 з підстав відсутності уточнюючої довідки, оскільки відповідно до пункту 20 Порядку № 637 наявність такої довідки вимагається у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Суд вважає записи трудової книжки про роботу позивача в період з 23.02.2004 по 25.01.2021, відомості наказів про проведення атестації робочих місць та відомості про спеціальний стаж в Індивідуальних відомостях про особу достатніми для врахування до спеціального стажу періодів роботи позивача з 23.022.004 по 25.01.2021.

Враховуючи дійдення судом висновку про безпідставність неврахування відповідачем під час розгляду заяви позивача до пільгового стажу періоду роботи з 23.02.2004 по 25.01.2021, що вплинуло на тривалість визначеного під час розгляду заяви позивача спеціального стажу та дійдення судом висновку про досягнення позивачем на час звернення до пенсійного органу віку призначення пенсії 50 років, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області від 27.01.2025 № 80 про відмову у призначенні пільгової пенсії позивача з наведених в ньому підстав є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Що стосується вимог позивача про зобов`язання відповідача призначити пенсію позивачу, то зазначені вимоги не підлягають задоволенню, оскільки питання обчислення стажу охоплюється дискреційними повноваженнями відповідача та має вирішуватися після проведення перерахунку пільгового стажу із врахуванням висновків суду, наведених в цьому рішенні, а тому вимоги позивача зобов`язання призначити пенсію на підставі незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є передчасними, через що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на викладене вище та задля забезпечення повного захисту прав позивача суд дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 19.01.2025 відповідно до частини 2 п. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із врахуванням висновків суду, наведених в цьому рішенні.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 цієї статті встановлено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно з наявними в матеріалах справи документами судові витрати складаються з витрат на сплату судового збору розміром 968,96грн за квитанцією від 06.02.2025 № 2448-6959-9453-8211. Враховуючи те, що спір виник через неправильні дії відповідача суд вважає за можливе покласти на відповідача витрати позивача по сплаті судового збору в повному обсязі.

На підставі викладеного, положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду в Житомирській області про відмову у призначенні пенсії № 80 від 27.01.2025,

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду в Житомирській області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 19.01.2025 із зарахуванням до пільгового (спеціального) стажу періоду роботи з 23.02.2004 по 25.01.2021 на підставі відомостей трудової книжки та із врахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні..

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області суму сплаченого судового збору в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 (позивач) адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3

Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (відповідач) юридична адреса: 10003, м. Житомир, вул. О. Ольжича, 7

Суддя А.С. Михайлик