Справа № 140/4984/25
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19 травня 2025 року ЛуцькСправа № 140/4984/25
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Каленюк Ж.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання дій протиправними, скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними дій щодо нарахування заборгованості зі сплати боргу (недоїмки) в сумі 37788,74 грн; скасування вимоги від 23 червня 2021 року №Ф-8860-13У; зобов`язати здійснити коригування в інформаційній системі органів державної податкової служби даних інтегрованої картки шляхом виключення заборгованості зі сплати боргу (недоїмки) в сумі 37788,74 грн.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, та містить такі недоліки.

Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI Про судовий збір (далі - Закон №3674-VI) судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

За приписами частини першої статті 4 Закону №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України від 19 листопада 2024 року №4059-IX Про Державний бюджет України на 2025 рік установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01 січня 2025 року 3028,00 грн.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За правилами частини третьої статті 6 Закону №3674-VI за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Предметом адміністративного позову є вимоги майнові (про скасування вимоги від 23 червня 2021 року №Ф-8860-13У про сплату боргу (недоїмки) у сумі 37788,74 грн) та немайнові (про визнання протиправними дій щодо нарахування заборгованості та зобов`язання здійснити коригування в інформаційній системі органів державної податкової служби даних інтегрованої картки шляхом виключення заборгованості).

Розмір судового збору за вимогу майнового характеру становить 1211,20 грн, тобто не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб), а за вимоги немайнового характеру - 1211,20 грн, тобто 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас частиною третьою статті 4 Закону №3674-VI передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, позовні вимоги повинні бути оплачені судовим збором у сумі 968,96 грн (1211,20 грн х 0,8) кожна, що у підсумку становить 1937,92 грн.

Проте до позовної заяви долучено квитанцію від 12 травня 2025 року №1727-9321-6447-0547 про сплату судового збору у сумі 1211,20 грн, тобто у меншому розмірі, ніж передбачено законом, на 726,72 грн.

Також частинами першою, другою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на предмет оскарження у цій справі - вимогу від 23 червня 2021 року №Ф-8860-13У про сплату боргу (недоїмки) - необхідно враховувати таке.

Приписами частини четвертої статті 25 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Закон №2464-VI, в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) передбачено, що вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена з метою стягнення недоїмки з єдиного внеску у разі його несплати платником у визначені цим Законом строки, надсилається податковим органом платнику в паперовій та/або електронній формі у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

У постанові від 25 лютого 2021 року у справі №580/3469/19 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду сформулював правовий висновок, що платник єдиного внеску для захисту своїх законних прав, свобод і законних інтересів має право на звернення до суду з позовом про оскарження вимоги у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого статтею 122 КАС України.

Незважаючи на те, що у постанові від 25 лютого 2021 року у справі №580/3469/19 Верховним Судом сформульовано правовий висновок щодо строку оскарження у судовому порядку вимоги про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску за умови попереднього використання позивачем процедури адміністративного оскарження такої вимоги, це не змінює підхід до нормативного розуміння застосування строку звернення до суду у справах такої категорії.

Отже, за загальним правилом строк звернення до адміністративного суду за захистом прав у такій категорії справ становить шість місяців, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Якщо позивач скористався можливістю досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Докази оскарження вимоги від 23 червня 2021 року №Ф-8860-13У в адміністративному порядку позовна заява не містить.

Таким чином, строк звернення до суду для оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) становить шість місяців з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення його прав спірною вимогою.

Позовна заява ОСОБА_1 подана до суду лише 12 травня 2025 року, у той час як вимога про сплату боргу (недоїмки) від 23 червня 2021 року №Ф-8860-13У була надіслана Головним управлінням ДПС у Волинській області на податкову адресу останнього 09 липня 2021 року й повернута з відміткою відділення поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання 10 серпня 2021 року.

Відповідно до пункту 4 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за №508/26953; тут у редакції наказу Міністерства фінансів України від 21 грудня 2020 року №790; далі - Інструкція №449), вимога про сплату боргу (недоїмки) у паперовій формі вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові. У разі якщо неможливо надіслати (вручити) платнику єдиного внеску вимогу про сплату боргу (недоїмки) поштою у зв`язку з відсутністю його за місцезнаходженням (місцем проживання) (відсутністю службових (посадових) осіб платника єдиного внеску за його місцезнаходженням), відмовою платника єдиного внеску або службових (посадових) осіб платника прийняти вимогу, поверненням поштового відправлення у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання або з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, вимога вважається надісланою (врученою) платнику єдиного внеску у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Отже, вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається врученою платнику й у разі, якщо поштове відправлення повернуте оператором поштового зв`язку, зокрема, у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Лише якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата (пункт 42.3 статті 42 Податкового кодексу України).

Позовна заява таких відомостей не містить.

Таким чином, є підстави для висновку про пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду.

Згідно із частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позивач в порушення вимог частини шостої статті 161 КАС України не подав заяви про поновлення строку звернення до суду. Натомість у позовній заяві представник позивача стверджує, що ОСОБА_1 із застосунку Дія дізнався про наявність відкритого виконавчого провадження на суму 37788,74 грн та 01 травня 2025 року у відповідь на адвокатський запит від 22 квітня 2025 року представник позивача отримала від Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 05 січня 2025 року ВП №68039453 разом з вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 23 червня 2021 року №Ф-8860-13У.

Однак представник позивача не вказала про те, коли ОСОБА_1 дізнався про наявність виконавчого провадження №68039453 щодо стягнення недоїмки (боргу) у сумі 37788,74 грн (при тому що таке відкрито ще 05 січня 2022 року, а не 05 січня 2025 року, як вказано у позовній заяві), не надала доказів на підтвердження вказаних обставин.

Частиною першою статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно із частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, її з урахуванням наведених положень статті 169, 123 КАС України слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви у спосіб подання (надіслання) до суду: заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску; подання до суду доказу сплати судового збору в сумі 726,72 грн.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 171, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання дій протиправними, скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя Ж.В. Каленюк