Справа № 551/249/25
Суддя: Рябченко В. В.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №551/249/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2025 р. селище Шишаки

Шишацький районний суд Полтавської області у складі: головуючого - судді Рябченка В.В., за участю:секретаря судових засідань Кирди Н.М., з участю представника позивача ОСОБА_1 адвоката Процай В.М. ( приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою індивідуальних засобів зв`язку) розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Шишацького районного суду Полтавської області, в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області, в режимі відеоконференції, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. -

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2025 року, ОСОБА_1 звернувся в Шишацький районний суд Полтавської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 05 жовтня 2024 року № 1007, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відповідно і закриття провадження у справі за відсутністю в його діях події і складу зазначеного правопорушення

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 05 жовтня 2024 року, він примусово був доставлений працівниками поліції та представниками ІНФОРМАЦІЯ_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому він не перебував у базі даних поліції як особа, що скоїла адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 210, 210-1 КУпАП.

Позивач посилається на те, що будучи примусово доставленим до ІНФОРМАЦІЯ_2 05.10.2024 року, він не відмовлявся від проходження ВЛК взагалі, а відмовлявся пройти ВЛК в цей день, оскільки у нього з собою не було відповідних медичних документів, та пропонував виписати ньому повістку для проходження ВЛК на іншу дату, як це передбачено п.п.1 п.27 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 року № 560, не дивлячись на його пояснення та прохання щодо неможливості пройти ВЛК 05.10.2025 року без медичних документів, позивача декілька діб утримували в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , після цього відпустили додому але повістку про проходження ВЛК йому не було виписано.

Позивач вважає, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 приймаючи оскаржувану постанову, не мав у своєму розпорядженні жодних доказів щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1, не вірно оцінив обстановку та прийняв незаконне рішення, розгляду справи фактично не було, тобто відповідачем були грубо порушені процесуальні норми щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з цим позивач просив суд скасувати постанову від 05 жовтня 2025 року № 1007, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 25500,00 гривень, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Ухвалою суду від 20 березня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 01.04.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні ( а.с. 36 ).

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Процай В.М. в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги позивача, виходячи з обставин, що викладені у позові.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав та не надав матеріалів справи, на підставі яких було здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 адвоката Процай В.М., дослідивши матеріали справи та перевіривши наявні докази у їх сукупністю та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню виходячи з наступних обставин.

Судом встановлено, що 05 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 примусово був доставлений працівниками поліції та представниками ІНФОРМАЦІЯ_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому він не перебував у базі даних поліції як особа, що скоїла адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 210, 210-1 КУпАП.

Будучи примусово доставленим до ІНФОРМАЦІЯ_2 05.10.2024 року, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження ВЛК взагалі, а відмовлявся пройти ВЛК в цей день, оскільки у нього з собою не було відповідних медичних документів, та пропонував виписати ньому повістку для проходження ВЛК на іншу дату, як це передбачено п.п.1 п.27 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 року № 560, не дивлячись на його пояснення та прохання щодо неможливості пройти ВЛК 05.10.2025 року без медичних документів, позивача декілька діб утримували в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , після цього відпустили додому але повістку про проходження ВЛК йому не було виписано.

З оскаржуваної постанови від 05.10.2024 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 вбачається, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 05.10.2025 року відмовився від проходження військово лікарської комісії і таким чином своїми діями порушив абзац 4 ч.10 ст. 1 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу» та ст. 22 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, у вказаній постанові відсутні підписи ОСОБА_1 та відсутні підписи свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

На позивача ОСОБА_1 , 05.10.2025 року, працівниками поліції був також складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 369941 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, провадження у справі по якому було закрито постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 23.12.2024 року у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП ( а.с. 18-19).

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 ст. 210 1 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, зокрема порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Диспозиція цих статей є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які визначають правила військового обліку.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Загальні правила військового обліку встановлені ст. 33 Закону № 2232-XII, в якій закріплено, що військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За визначенням, наведеним у Законі України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством (ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України»).

За приписами ч. 3 ст. 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

18 травня 2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024 року.

Цим Законом положення ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (Закон № 2232-XII) викладено в новій редакції, відповідно до якої, зокрема, встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Як вбачається зі змісту ч. 11 ст. 38 Закону № 2232-XII, призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Вказаний обов`язок визначено також пунктом 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних (абз. 2 п. 23 Порядку).

Отже, у відповідності до ч. 10 ст. 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які перебувають на військовому обліку зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Водночас абз. 4 п. 1 ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані:

- у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності);

- у разі перебування за кордоном - шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Отже, в період з 18 травня 2024 року (тобто після набуття чинності Законом № 3696-ІХ) до 16 липня 2024 року ОСОБА_1 оновив свої персональні (військово-облікові) дані у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Приміткою ст. 210 КУпАП визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

При цьому, суд звертає увагу, що жодна з вищезазначених баз даних не містить інформації про фактичне місце проживання позивача, номери його засобів зв`язку, а також адреси електронної пошти.

За приписами ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Разом з цим 04 травня 2024 року набув чинності Закон України № 3621 ІХ, який скасував статус « обмежено придатний до військової служби », зокрема до 04 лютого 2025 року всі чоловіки, віком від 18 до 60 років, які раніше отримали цей статус, зобов`язані повторно пройти військово - лікарську комісію ( ВЛК ) відповідно до наказу Міноборони.

Зазначених вимог Закону позивач ОСОБА_1 , 05.10.2025 року, дійсно не виконав та відмовився від проходження військово - лікарської комісії для визначення придатності до військової служби, оскільки був незаконно затриманий і не мав при собі відповідної медичної документації, про що він повідомляв відповідача і просив виписати повістку для проходження ВЛК на іншу дату, але відповідач не його прохання не реагував та виніс оскаржувану постанову.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (ст. 278 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та вирішує питання щодо скасування постанови та закриття справи.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а тому провадження по даній справі підлягає закриттю.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

Судом встановлено, що при винесенні постанови про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності були грубо порушені вимоги вищевказаних норм КУпАП щодо процедури розгляду справи, відповідач відзив на позов не надав та не надав відповідних матеріалів справи на спростування доводів позивача, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.19 Конституції України, ст. 247, 251, 280 КУпАП, статтями ст. 8, 9, 72, 77, 86, 90, 241-246, 250, 257- 258, 262-263, 286, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову від 05 жовтня 2025 року № 1007, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 25500,00 гривень, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 ( шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Головуючий, суддя В. В. Рябченко