Справа № 160/33243/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2025 року м. Дніпросправа № 160/33243/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року (суддя Н.Є. Калугіна) у справі № 160/33243/24 за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Головного управління ДМС у Дніпропетровській області в особі Відділу №14 у місті Кам`янському про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДМС у Дніпропетровській області в особі Відділу №14 у місті Кам`янському, у якому просила:

- визнати протиправною відмову Відділу ДМС № 14 у місті Кам`янському у розробці та видачі паспорта-книжечки Громадянина України;

- зобов`язати Відділ ДМС № 14 у місті Кам`янському та видати паспорт-книжечку громадянина України ОСОБА_2 ;

- визнати протиправним відмову та зобов`язати розробити та видати Відділ ДМС № 14 у місті Кам`янському - на ОСОБА_2 паспорт-книжечку Громадянина України без оцифровки персональних даних, без біометризації та електронно-цифрової ідентифікації;

- заборонити Відділу ДМС № 14 у місті Кам`янському - оцифровання та біометризацію, та/або обробку, збирання, використання, копіювання, передачу особистих даних (третім особам), не вносити дані до ЄДДР та УНЗР, й будь-які інші електронно-цифрові реєстри;

- стягнути судовий збір та витрати на правничу допомогу з відповідача в розмірі 1 212,00 грн., та 10 000 грн., на картковий рахунок позивачки;

- зобов`язати виконати певні дії, а саме заборонити ГУ ДМС у Дніпропетровській області та Відділ ДМС № 14 у місті Кам`янському - посилатися на підзаконний акт МВС №456, що порушують приписи Закону на підставі рішенням ВП ВС справи № 806/3265/17 (П3/9901/2/18).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відмовою у видачі паспорту у формі книжечки відповідач порушує права її сина, враховуючи їх релігійні переконання та необхідні знання щодо небезпеки електронно-цифрових, біометричних документів та відсутність захисту електронно-цифрових даних.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Судом першої інстанції зазначено, що ОСОБА_2 заяву встановленого зразка або заяву довільної форми про видачу йому паспорта громадянина України у формі книжечки до відповідача не подавав.

Суд врахував, що реалізація волевиявлення громадянина на отримання паспорта, незалежно від форми такого, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви-анкети до компетентного органу особисто особою, яка звертається за отриманням паспорта, із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. При цьому, дотримання особою певних правил, пов`язаних з процедурою оформлення та видачі паспорта, зокрема щодо дотримання форми заяви, є обов`язковим.

Прийняттю компетентним органом рішення про оформлення особі паспорта громадянина України передує звернення заявника з заявою відповідного змісту та необхідним пакетом документів, перевірка на повноту та відповідність оформлення яких вимогам законодавства України здійснюється працівником цього органу.

Встановивши, що заявником не дотримано процедуру звернення для оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки, суд дійшов висновку, що підстави для видачі такого паспорту ОСОБА_2 відсутні.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що її син не має достатніх знань для подачі заяви до відповідача для отримання паспорта громадянина України у формі книжечки. Зазначає, що відповідач не надав її сину заяву на виготовлення паспорта у формі книжечки. Звертає увагу, що право позивачки на дії від імені її сина підтверджено у заяві до відповідача. Вважає, що у 16 років її син має не повну цивільну дієздатність, а для подачі її сином заяви про отримання паспорта громадянина України у формі книжечки, її сину необхідний паспорт, якого немає.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

02.09.2024 позивачка в інтересах сина звернулась до Заводського районного відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області із заявою про отримання та видачу паспорту у вигляді книжечки зразка 1994 року, у зв`язку із досягненням сином 16-річного віку, посилаючись на релігійні міркування.

Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надано письмову відповідь, якою відмовлено у задоволенні заяви у зв`язку із відсутністю судового рішення, що набрало законної сили, яким зобов`язано Державну міграційну службу оформити та видати паспорт, а також у зв`язку із недотриманням порядку звернення, оскільки особи, які досягли 16-річного віку звертаються із заявами про видачу паспорту особисто.

Не погоджуючись з відмовою, позивачка звернулась до суду.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 5 Закону України від 18 січня 2001 року №2235-III «Про громадянство України» документом, що підтверджує громадянство України є паспорт громадянина України.

Пунктами 2, 3 Положення про паспорт громадянина України, яке затверджено постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII, визначено, що паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни запровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Відповідно до пунктів 12 та 13 Положення №2503-XII видача та обмін паспорта провадяться у місячний термін за місцем постійного проживання громадянина.

Для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35х45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

Колегія суддів зазначає, що аналіз вищенаведених норм законодавства свідчить про те, що реалізація волевиявлення громадянина на отримання паспорта, незалежно від форми такого, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України до компетентного органу особисто особою, яка звертається за отриманням паспорта, із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. При цьому, дотримання особою певних правил, пов`язаних з процедурою оформлення та видачі паспорта, є обов`язковим.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 7 листопада 2018 року у справі №820/3327/16, від 29 листопада 2019 року у справі №260/1414/18, від 21 серпня 2020 року у справі №260/99/19, від 10 грудня 2020 року у справі №240/575/20, від 8 червня 2023 року у справі №380/5977/21.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що 02.09.2024 позивачка в інтересах її сина звернулась до Заводського районного відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області із заявою про отримання та видачу паспорту у вигляді книжечки зразка 1994 року, у зв`язку із досягненням її сином 16-річного віку, посилаючись на релігійні міркування.

Колегія суддів встановила, що відповідачем відмовлено у задоволенні вищезгаданої заяви позивачки ОСОБА_1 , зокрема через недотримання порядку звернення, з посиланням на те, що особи, які досягли 16-річного віку, звертаються із заявами про видачу паспорту особисто.

Як правильно встановив суд першої інстанції, у матеріалах справи відсутні докази подачі особисто сином позивачки ОСОБА_2 заяви про видачу йому паспорта громадянина України у формі книжечки до відповідача.

Заява від 02.09.2024 до відповідача подана не ОСОБА_2 , а його матір`ю ОСОБА_1 , а тому ця заява не може свідчити про виконання саме ОСОБА_2 приписів п. 13 Положення №2503-XII.

Апеляційний суд відхиляє аргументи скаржника про те, що її син не має достатніх знань для подачі заяви до відповідача для отримання паспорта громадянина України, що її син має не повну цивільну дієздатність, а також, що для подачі її сином заяви про отримання паспорта громадянина України у формі книжечки, її сину необхідний паспорт, адже ці аргументи не спростовують необхідність виконання саме ОСОБА_2 приписів п. 13 Положення №2503-XII для одержання ним паспорта громадянина у формі книжечки.

При цьому, скаржник не наводив, а судом не встановлено того, що ОСОБА_2 має такі фізичні чи інші вади, які об`єктивно унеможливлюють звернення ним особисто із заявою про отримання паспорту.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що через недотримання процедури звернення для оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки, підстави для видачі такого паспорту ОСОБА_2 відсутні.

Отже, судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у справі № 160/33243/24 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 21.05.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк