Справа № 317/6904/23
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 317/6904/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області

на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2025 року (суддя Турбіна Т.Ф.)

у справі № 317/6904/23

за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила скасувати постанову Головного управління ДПС у Запорізькій області № 1054/12 від 17.11.2023 про накладення адміністративного стягнення.

Позов обґрунтовано тим, що постановою від 17.11.2023 № 1054/12 відповідачем притягнуто позивачку до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164-1 КУпАП, в розмірі 85,00 грн за включення до податкових декларацій про майновий стан і доходи перекручення даних, а саме: завищення валових витрат за період з 01.01.2018 по 31.12.2022 на загальну суму 1236332,49 грн, в тому числі за 2018 рік на суму 225025,00 грн, за 2019 рік на суму 301990,83 грн, за 2020 рік на суму 310250,00 грн, за 2021 рік на суму 193145,83 грн та за 2022 рік на суму 205920,83 грн, в результаті чого занижено чистий оподатковуваний дохід від здійснення підприємницької діяльності, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 222539,85 грн, в тому числі за 2018 рік на суму 40504,50 грн, за 2019 рік на суму 54358,35 грн, за 2020 рік на суму 55845,00 грн, за 2021 рік на суму 34766,25 грн, за 2022 рік на суму 37065,75 грн, що є порушенням п. «в» п.176.1 ст.176, п.177.2, пп. 177.4.4 п.177.4 ст.177 ПК України. Позивачка вважає відсутніми підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності, оскільки на момент прийняття постанови, що оскаржується, податкове повідомлення-рішення не приймалось, оскільки не закінчився встановлений п.86.7 ст.86 ПК України строк перегляду заперечень на акт перевірки. Акт перевірки не може бути підставою для встановлення факту здійснення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-1 КУпАП, оскільки він лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючи до вчинення будь-яких дій.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2025 рок позов задоволено.

Суд виходив з того, що на момент винесення постанови, що оскаржується, податкове повідомлення - рішення не приймалося, оскільки не закінчився строк розгляду заперечень на Акт перевірки, встановлений п. 86.7 статті 86 ПК України. Також суд встановив, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2024, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.10.2024, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 04.12.2023 №6 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування (код платежу 11010500) в розмірі 278174,81 грн, в тому числі: за податковим зобов`язанням 222539,85 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 55634,96 грн. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду встановлена відсутність з боку позивачки порушень податкового законодавства, зокрема вимог пп. «в» п.176.1 ст. 176, п.177.2, пп. 177.4.4 п.177.4 ст. 177 ПК України, що стало підставою для притягнення позивачки до адміністративної відповідальності.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач наполягає на правомірності притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164-1 КУпАП, зазначає, що проведеною перевіркою встановлено порушення п.177.2, п.177.4.4 п.177.4 ст. 177 ПК України у зв`язку з включенням позивачкою до складу витрат, - суми витрат, понесених на сплату послуг фізичної охорони, сплачених на користь ПП «Явір 2005» , включення яких до складу витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, не передбачено п.177.4 ст.177 ПК України; -суми витрат, сплачених за юридичну допомогу адвокату Кузьменко Є.В., р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , які прямо не пов`язані з отриманими доходами від здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та продуктами харчування. Відповідач зазначає, що вказані обставини, які становлять склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 164-1 КУпАП, відображені в акті документальної планової виїзної перевірки від 03.11.2023. Також у день оформлення акта перевірки, тобто 03.11.2023, зазначене правопорушення зафіксоване протоколом №996 про адміністративне правопорушення, який став підставою для прийняття оскаржуваної постанови.

Позивачка, через свого представника, подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. Позивачка вказує, що висновки акту перевірку оскаржувалися в Запорізькому окружному адміністративному суді. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2024 у справі 280/641/24 суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 04.12.2023 №6 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування (код платежу 11010500) в розмірі 278174,81 грн, в тому числі: за податковим зобов`язанням 222 539,85 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 55 634,96 грн.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ГУ ДПС у Запорізькій області з 09.10.2023 по 22.10.2023 проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за період діяльності з 01.01.2018 по 31.12.2022 з метою своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Перевірка проводилась з 09.10.2023 по 22.10.2023. Термін проведення перевірки продовжувався відповідно до наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 19.10.2023 № 1839-п на 5 робочих днів, починаючи з 23.20.2023.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складений акт від 03.11.2023 №6679/08-01-24-06/ НОМЕР_2 .

Як зазначено в акті перевірки, суб`єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 31.12.2022 здійснювала підприємницьку діяльність та була платником податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування та з найманих працівників, єдиного соціального внеску, акцизного податку, податку на додану вартість та інше.

Перевіркою встановлено порушення, в тому числі:

- підпункту «в» пункту 176.1 статті 176, пункту 177.2, підпункту 177.4.4, пункту 177.4, статті 177 ПК України у частині включення до податкових декларацій про майновий стан і доходи перекручення даних, а саме: завищення валових витрат за період з 01.01.2018 - 31.12.2022 на загальну суму 1 236 332,49 грн, у тому числі за 2018 рік на суму 225 025,0 грн, за 2019 рік на суму 301 990,83 грн, за 2020 рік на суму 310 250,0 грн, за 2021 рік на суму 193 145,83 грн та за 2022 рік на суму 205 920,83 грн. Позивачем занижений чистий оподатковуваний дохід від здійснення підприємницької діяльності, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 222 539,85 грн, у тому числі за 2018 рік на суму 40 504,5 грн, за 2019 рік на суму 54 358,35 грн, за 2020 рік на суму 55 845,0 грн, за 2021 рік на суму 34 766,25 грн та за 2022 рік - 37 065,75 грн.

Суть виявленого порушення полягає у завищенні задекларованих валових витрат внаслідок включення до складу витрат:

- суми витрат, понесених на сплату послуг фізичної охорони, сплачених на користь ПП «Явір 2005», , включення яких до складу витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів не передбачено п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України;

- суми витрат, сплачених за юридичну допомогу адвокату Кузьменко Є.В., р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , які прямо не пов`язані з отриманими доходами від здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та продуктами харчування.

Також 03 листопада 2023 року за фактами, викладеними в акті № 6679/08-01-24-06/ НОМЕР_2 , відповідачем складений протокол про адміністративне правопорушення № 996, в якому зазначено, що ФОП ОСОБА_1 вчинила правопорушення, що полягає у включенні до податкових декларацій про майновий стан і доходи перекручених даних, а саме: завищення валових витрат за період з 01.01.2018 - 31.12.2022 на загальну суму 1236332,49 грн, у тому числі за 2018 рік на суму 225 025,0 грн, за 2019 рік на суму 301 990,83 грн, за 2020 рік на суму 310 250,0 грн, за 2021 рік на суму 193 145,83 грн та за 2022 рік на суму 205 920,83 грн, в результаті чого занижено чистий оподатковуваний дохід від здійснення підприємницької діяльності, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 222539,85 грн, у тому числі за 2018 рік на суму 40 504,5 грн, за 2019 рік на суму 54 358,35 грн, за 2020 рік на суму 55 845,0 грн, за 2021 рік на суму 34 766,25 грн та за 2022 рік - 37 065,75 грн, що є порушенням вимог підпункту «в» пункту 176.1 статті 176, пункту 177.2, підпункту 177.4.4, пункту 177.4, статті 177 ПК України, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.164-1 КУпАП.

13.11.2023 позивачкою подано заперечення на Акт перевірки від 03.11.2023 №6679/08-01-24-06/ НОМЕР_2 .

15.11.2023 до ГУ ДПС у Запорізькій області надійшли пояснення ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-1КУпАП, згідно яких позивачка вважає висновки акту № 6679/08-01-24-06/ НОМЕР_2 від 03.11.2023 необґрунтованими, такими, що ґрунтуються на припущеннях, які не можуть бути беззаперечним доказом порушення нею підпункту «в» пункту 176.1 статті 176, пункту 177.2, підпункту 177.4.4, пункту 177.4, статті 177 ПК України. також позивачка просила закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164-1 КУпАП, оскільки станом на дату складання протоколу про адміністративне правопорушення №996 від 03.11.2023 не закінчився строк подання заперечень на акт перевірки, встановлений п.86.7 ст. 86 ПК України.

Листом від 17.11.2023 № 46362/6/08-01-24-06-08 позивачку повідомлено, що згідно з вимогами п. 86.7 ст.86 ПК України розгляд її заперечень до акту № 6679/08-01-24-06/, які надійшли 15.11.2023, відбудеться 27.11.2023.

17.11.2023 заступником начальника ГУ ДПС у Запорізькій області Децик А.М. відносно ФОП ОСОБА_1 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення № 1054/12, якою за вчинення правопорушення, а саме: включення до податкових декларацій про майновий стан і доходи перекручених даних, а саме: завищення валових витрат за період з 01.01.2018 - 31.12.2022 на загальну суму 1236332,49 грн, у тому числі за 2018 рік на суму 225025,0 грн, за 2019 рік на суму 301990,83 грн, за 2020 рік на суму 310250,0 грн, за 2021 рік на суму 193145,83 грн та за 2022 рік на суму 205920,83 грн, в результаті чого занижений чистий оподатковуваний дохід від здійснення підприємницької діяльності, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 222539,85 грн, у тому числі за 2018 рік на суму 40504,5 грн, за 2019 рік на суму 54358,35 грн, за 2020 рік на суму 55845,0 грн, за 2021 рік на суму 34 766,25 грн та за 2022 рік - 37065,75 грн, що є порушенням вимог пп. «в» п. 176.1 ст.176, п. 177.2, пп. 177.4.4, п. 177.4 ст.177 ПК України, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.164- 1 КУпАП, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 85,00 грн.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про протиправність постанови про накладення адміністративного стягнення від 17.11.2023 № 1054/12, вважає за необхідне зазначити таке.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч.2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з положеннями ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол (у випадку його складання) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, з аналізу наведених норм вбачається, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за встановленим належним чином фактом вчинення адміністративного правопорушення.

В спірному випадку наявність адміністративного правопорушення в діях позивача, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.164-1, встановлена з огляду на обставини викладені в акті перевірки від 03.11.2023 №6679/08-01-24-06/.

Відповідно до ч.1 ст. 164-1 КУпАП неподання або несвоєчасне подання громадянами декларацій про доходи чи включення до декларацій перекручених даних, неведення обліку або неналежне ведення обліку доходів і витрат, для яких законами України встановлено обов`язкову форму обліку, тягне за собою попередження або накладення штрафу у розмірі від трьох до восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивною стороною такого правопорушення є:

- неподання або несвоєчасне подання громадянами декларацій про доходи;

- включення до декларацій перекручених даних;

- неведення обліку доходів і витрат, для яких законами України встановлено обов`язкову форму обліку;

- неналежне ведення обліку доходів і витрат, для яких законами України встановлено обов`язкову форму обліку.

У спірному випадку відповідач, визначаючи склад адміністративного правопорушення, вказує на те, що його об`єктивна сторона полягає у включенні до податкових декларацій про майновий стан і доходи перекручення даних.

При цьому перекрученням даних, за позицією відповідача, є той факт, що позивачкою всупереч вимогам п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України до складу витрат безпідставно включені витрати на охорону та правову допомогу, оскільки такі витрати безпосередньо не пов`язані з отриманням доходу.

Згідно з пунктом 177.2 статті 177 ПК України, об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

За правилами п. 177.4 ст. 177 ПК України, до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

177.4.2. витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

177.4.3. суми податків, зборів, пов`язаних з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з об`єктів житлової нерухомості); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, роялті на користь правовласників, як винагорода за використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав чи як відрахування на користь правовласників на підставі договорів, укладених таким платником податку з організаціями колективного управління відповідно до Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, пов`язаних з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

177.4.4. інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно до пп. 177.4.5. п. 177.4 ст. 177 ПК України не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів, визначених абзацами восьмим - десятим підпункту 177.4.6 цього пункту; документально не підтверджені витрати.

Відповідно до п. 5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року № 318, витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені (п.6 П(С)БО).

Відповідно до п. 15 П(С)БО до складу загальновиробничих витрат в т.ч. включаються витрати на утримання, експлуатацію та ремонт, страхування, операційну оренду основних засобів, інших необоротних активів загальновиробничого призначення, а також витрати на опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення та інше утримання виробничих приміщень.

Згідно з п. 9 П(С)БО, не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати: 9.1. Платежі за договорами комісії, агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо; 9.2. Попередня (авансова) оплата запасів, робіт, послуг; 9.3. Погашення одержаних позик; 9.4. Інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Положення (стандарту); 9.5. Витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; 9.6. Балансова вартість валюти.

За такого правового регулювання фізична особа-підприємець має право включити до складу витрат відповідні суми, підтверджені розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, які безпосередньо пов`язані з отриманням доходів та господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця, і які підпадають під перелік витрат операційної діяльності.

Щодо висновку контролюючого органу про безпідставне, в порушення вимог пп.177.4.4. п.177.4 ст.177 ПК України, віднесення позивачкою до складу валових витрат -витрат на послуги фізичної охорони на загальну суму 1205412,49 грн, контролюючим органом в ході перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 укладено договір від 01.01.2018 № ЗП/722-ф про надання послуг фізичної охорони майна в приміщенні літ. «А» 3 та склад літ. «В» з ПП «Явір-2005». Метою укладену Договору №ЗП/722-ф про надання послуг з фізичної охорони від 01.01.2018 є забезпечення охорони об`єктів та недоторканість майна, прийнятого під охорону, від розкрадання, не допущення проникнення сторонніх осіб.

Згідно з наданими під час перевірки договорів оренди від 01.04.2017 №б/н, від 01.04.2019 №б/н, від 01.04.2021 №б/н та від 01.04.2022 №б/н встановлено, що ФОП ОСОБА_1 з метою провадження господарської діяльності, орендувала у ТОВ «Нива» приміщення за адресою м. Запоріжжя, вул. Щаслива,4а, (приміщення А (3) п.1-2) загальною площею 30,2 кв.м.

Також, для провадження господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 укладено договори від 01.04.2018 №б/н, від 01.04.2020 № б/н та від 01.04.2022 про надання послуг (з користування місць в камері зберігання) з ТОВ «Нива».

Щодо включення до складу витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходу, витрат на правову допомогу адвоката Кузьменко Є.В. в розмірі 30930,00 грн, контролюючим органом встановлено, що такі витрати понесені позивачкою у зв`язку наданням їй юридичної допомоги, пов`язаної з оскарженням податкових-повідомлень рішень від 27.07.2018, складених за актом документальної перевірки від 06.07.2018.

Посилаючись на те, що до податкової декларації за звітний податковий період, включаються тільки прямі валові витрати, що відповідають фактичній сумі отриманого в цьому періоді валового доходу від визначеного виду діяльності та підтверджені документально (пп.177.4.4 п.177.4 ст.177 ПК України), контролюючий орган дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_1 безпідставно включила до складу валових витрат суми винагороди, сплачені адвокату Кузьменко Є.В. у сумі 30920,0 грн, у тому числі за 2018 рік у сумі 11500 грн, за 2019 рік у сумі 19420,00 грн, які не пов`язані з господарською діяльністю та прямо не пов`язані з отриманими доходами від здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Вказані обставини, відображенні в акті перевірки від 03.11.2023 № 6679/08-01-24-06/ НОМЕР_2 , стали підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 04.12.2024 форми «Р» № 6 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування (код платежу 11010500) у розмірі 278 174,81 грн, у тому числі: податкове зобов`язання 222 539,85 грн; штрафна (фінансова) санкція 55 634,96 грн.

Податкове повідомлення-рішення від 04.12.2024 форми «Р» № 6 оскаржено позивачкою в судовому порядку і рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2024 у справі №280/641/24 визнано протиправним та скасовано.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.10.2024 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2024 у справі №280/641/24 залишено без змін.

Відповідно до ч. 4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В даному випадку судовим рішенням у справі №280/641/24 встановлено, що договори оренди від 01.04.2017 №б/н, від 01.04.2019 №б/н, від 01.04.2021 №б/н та від 01.04.2022 №б/н, договори від 01.04.2018 №б/н, від 01.04.2020 №б/н, від 01.04.2022 про надання послуг (з користування місцями в камері зберігання), договір від 01.01.2018р. №ЗП/722-ф про надання послуг з фізичної охорони, укладений з ПП «Явір 2005», договір про надання правової допомоги від 01.03.2018 підтверджують витрати позивача як підприємця протягом 2018-2012 роках.

Зауважень до наданих при проведенні перевірки документів, на підставі яких позивачкою сформовано витрати, у акті перевірки не зафіксовано.

Також в судовому рішенні у справі №280/641/24 зазначено, що положення норм податкового законодавства надає позивачці у своїй господарській діяльності відносити вартість оплачених послуг на оренду, охорону приміщень, на правничу допомогу до витрат, які враховуються при визначенні об`єктів оподаткування податком на доходи фізичних осіб, що пов`язані з отриманням доходів фізичної особи-підприємця, оскільки такі витрати пов`язані з господарською діяльністю, що підтверджено належними, достатніми та допустимими доказами.

Надавши оцінку доводам контролюючого органу, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено не пов`язаність придбаних позивачем послуг з провадженням господарської діяльності, натомість матеріалами справи підтверджується вплив таких послуг на порядок формування витрат суб`єкта підприємницької діяльності.

За наведених обставин, встановлення пов`язаності витрат з провадженням фізичною особою-підприємцем господарської діяльності та їх документальне підтвердження відповідними первинними документами, суд зазначив, що такі платежі у відповідності до вимог пункту 177.4 статті 177 ПК України можуть враховуватись при визначенні об`єкту оподаткування та зменшують загальний оподаткований дохід, що виключає підстави для висновку про заниження ФОП суми оподатковуваного доходу у 2018 - 2022 роках та збільшення позивачу відповідних зобов`язань у зв`язку із цим зі сплати ПДФО й ЄСВ збору згідно із оскаржуваними рішеннями (вимогою).

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, про безпідставне збільшення суми грошового зобов`язання за платежем - податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування (код платежу 11010500) у розмірі 278 174,81 грн, у тому числі: податкове зобов`язання 222 539,85 грн; штрафна (фінансова) санкція 55 634,96 грн згідно з податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у Запорізькій області від 04.12.2023 №6 та відповідно про протиправність такого рішення.

Таким чином, оскільки рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2024 у справі №280/641/24, яке набрало законної сили, встановлена відсутність позивачкою порушень вимог підпункту «в» пункту 176.1 статті 176, пункту 177.2, підпункту 177.4.4, пункту 177.4, статті 177 ПК України, що стало підставою для скасування податкового повідомлення-рішення від 04.12.2023 №6 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування (код платежу 11010500) в розмірі 278174,81 грн, в тому числі: за податковим зобов`язанням 222 539,85 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 55 634,96 грн, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність в діях позивачки ознак адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.164-1 КУпАП, тому притягнення позивачки до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою № 1054/12 від 17.11.2023 є неправомірним.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи ухвалив правильне рішення про задоволення позову.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2025 року у справі № 317/6904/23 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко