Справа № 160/9279/25
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2025 рокуСправа №160/9279/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «РІВЕРСАЙД.» про визнання протиправними дій та скасування рішень, -
31.03.2025 року за допомогою системи «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «РІВЕРСАЙД.», з вимогами:
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2024 року зазначена справа розподілена судді Рябчук О.С.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 р. відкрито провадження в адміністративній справі №160/9279/25, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) з 30.04.2025 року за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
На момент розгляду справи третьою особою зі значними порушеннями законодавства та будівельних норм здійснюється будівництво на вказаних та інших земельних ділянках.
Таку значну кількість житлових будинків (6 індивідуальних резиденцій та 61 котедж), кожний з яких, не менше ніж 100 кв.м., неможливо фізично вмістити на цю землю, без порушення відповідних норм природоохоронного, екологічного, водного, містобудівного законодавства, ДБН і т.д. Також, це забороняє робити ПЗС двох водних об`єктів та цільове призначення землі, оскільки останнє надає право будувати лише 1 окремий будинок (запланованої площі) на одній ділянці.
У значній частині суміжні ділянки з ВДК вже відносяться до земель ПЗС. Будівельні роботи проведено і проводяться, частково у ПЗС озера та ВДК який впадає в озеро, та проходить впритул до спірних ділянок, а подекуди по спірним ділянкам.
Містобудівна документація розроблялась, затверджувалась, розглядалась і реєструвалась відповідачами без урахування, що ділянки, будівництво на них, частково буде відбуватися на ПЗС - ця обставина має негативний влив на екологію і як наслідок життя та здоров`я людей.
Більш того, землі ПЗС не можуть бути передані у приватну власність, оскільки можуть перебувати виключно у комунальній, державній власності. Тому, спірні ділянки незаконно вибули із власності держави (міста).
Землі ПЗС є землями водного фонду, на які розповсюджується особливий порядок їх використання та режим обмеженої господарської діяльності.
Також, при отриманні містобудівних умов та обмежень, що оскаржуються, обов`язкові викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000 та містобудівний розрахунок не були додані Товариством до заяв, що є безумовною підставою для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень.
Детальний план території по місцю будівництва та поблизу нього - не розроблявся, не затверджувався та громадські слухання його проекту не проводились. Отже, наміри забудови не відповідають вимогам містобудівної документації на місцевому рівні і, зокрема, Плану зонування, що свідчить про протиправність отриманих МУО, оскільки спірні ділянки належить частково до ПЗС в силу закону за фактом розташування на них окремих водних об`єктів.
Як слідує із Додатку №59 Класифікації видів цільового призначення земель у секції «02» за кодом «02.03» вказано землі житлової забудови "Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку", натомість у цій же секції за кодом 02.01 вказано землі "Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)". Тобто, вказані види цільового призначення земельної ділянки для житлової забудови відрізняються. За таких обставин, будівництво багатоквартирних будинків на присадибній ділянці (розділ - секція В 02, підрозділ - 02.01, назва - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)) не відповідає її цільовому призначенню.
Також, спірні МУО не містять: 1) місце розташування об`єкта, оскільки зазначене замовником район будівництва «Дніпровський», хоча це «Амур Нижньодніпровський район» 2) планувальні обмеження щодо охоронної зони ПЗС, зони санітарної охорони, у межах яких діє спеціальний режим їх використання; 3) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки; 4) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону); 5) мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд; 6) вимоги щодо розроблення розділу інженерно-технічних заходів цивільного захисту (для об`єктів, визначених відповідно до частини десятої статті 31 цього Закону).
Копію ухвали про відкриття провадження від 03.04.2025 р. було надіслано сторонам до їх електронних кабінетів в системі «Електронний суд» та отримано 04.04.2025 р.
17.04.2025 р. від Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради надійшов відзив на адміністративний позов. Відповідач проти позовних вимог заперечував, просив в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначив наступне.
Товариством з обмеженою відповідальністю «РІВЕРСАЙД.» було надано всі передбачені чинним законодавством України документи, які необхідні для розгляду питання щодо надання містобудівних умов та обмежень.
Обов`язок замовника надавати містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, для отримання містобудівних умов та обмежень діяв до 01.01.2019 р.
На момент надання містобудівних умов та обмежень, які оскаржуються, на території міста були чинними генеральний план розвитку м. Дніпра, затверджений рішенням міської ради від Дніпровської міської ради від 21.02.2024 № 74/47, та план зонування території м. Дніпра, затверджений рішенням Дніпровської міської ради від 21.02.2024 № 75/47.
Розміщення індивідуальних житлових будинків (одноквартирних житлових будинків) в межах зони кварталів вибіркової реконструкції садибної житлової забудови відноситься до переважних видів використання такої зони, які визначені містобудівною документацією на місцевому рівні, що свідчить про відповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації та правомірність надання містобудівних умов та обмежень.
Сама по собі відсутність плану зонування або детального плану території, розроблення та затвердження якого відноситься до повноважень органів місцевого самоврядування, не може бути підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень, оскільки таке рішення приймається виключно у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, так як і не може бути підставою для скасування уже виданих містобудівних умов та обмежень.
Рішенням Дніпровської міської ради від 22.12.2021 № 260/14 було погоджено та затверджено проект землеустрою щодо організації і встановлення меж території земель водного фонду та водоохоронної зони розширеного плеса ДПК «Московський» у районі вул. Широкої, розробленої ФОП ОСОБА_2 .

На момент надання оскаржуваних містобудівних умов та обмежень рішення міської ради від 22.12.2021 № 260/14 було чинним та обов`язковим для застосування в поточній діяльності виконавчих органів міської ради, з урахування чого буди відсутні підстави для відображення в містобудівних умовах та обмеженнях існування прибережної захисної смуги як планувального обмеження для забудови земельних ділянок.

21.02.2025 р. від Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач проти позовних вимог заперечував, просив в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень вказав про таке.

01.11.2024 ТОВ «РІВЕРСАЙД.» подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) по об`єкту будівництва: «Нове будівництво індивідуальних житлових будинків у районi пров. Широкого, м. Дніпро». Необхідно звернути увагу суду на факт того, що проектна документація на вказаний об`єкт будівництва розроблялась на підставі вихідних даних, а саме містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва від 29.02.2024 № MU01:1955- 7770-1866-0193. Вказані містобудівні умови та обмеження не містять планувальних обмежень щодо прибережних водозахисних смуг.

Також, 26.02.2025 ТОВ «РІВЕРСАЙД.» подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) по об`єкту будівництва: «Нове будівництво індивідуальних житлових будинків у районi пров. Широкого, м. Днiпро». Проектна документація на вказаний об`єкт будівництва розроблялась на підставі вихідних даних, а саме містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва від 29.02.2024 № MU01:1983-7157-8092-0737. Вказані містобудівні умови та обмеження також не містять планувальних обмежень щодо прибережних водозахисних смуг.

Об`єкти будівництва «індивідуальні житлові будинки» у повідомленнях про початок виконання будівельних робіт № ДП84 та № ДП71 є самостійними об`єктами, розташованими на різних земельних ділянках, мають різні вихідні дані для проектування та різні проектні документації, а відтак управлінням правомірно зареєстровані повідомлення про початок виконання будівельних робіт з будівництва індивідуальних житлових будинків.

У розділі «місцезнаходження об`єкта будівництва» вимагається зазначення району розташування територіальної громади, а не зазначення району міста. Отже, оскільки м. Дніпро та Дніпровська територіальна громада знаходиться у Дніпровському районі, тому при реєстрації система автоматично визначила саме Дніпровський район, а не АНД район м. Дніпра. Також, не знайшли свого підтвердження і доводи позивача про проведення будівельних робіт у прибережній захисній смузі, оскільки у документах, поданих замовником будівництва до управління, відсутні дані про прибережні захисні смуги.

Стосовно цільового призначення земельних ділянок зазначено, що відповідно до повідомлення про початок виконання будівельних робіт замовником будівництва будуються індивідуальні житлові будинки, що відповідає цільовому призначенню 02.01.

Відсоток забудови ділянок згідно ДБН 2.2-12:2019 не застосовується для індивідуальних житлових будинків. Максимальна допустима щільність забудови у ДБН 2.2-12:2019 застосовується при проектуванні мікрорайонів, а не індивідуальних житлових будинків. Мінімальні відстані від об`єкта до червоних ліній та іншого, відповідно до генеральних планів об`єктів будівництва повністю дотримані у відповідності до містобудівних вимог та обмежень. У випадку будівництва індивідуальних житлових будинків, що за класом наслідків відносяться до СС1 норми щодо розроблення у проектній документації розділу щодо інженерно-технічних заходів цивільного захисту не застосовується.

Всі інші порушення, наведені позивачем, застосовують при проектуванні комплексів та забудов мікрорайонів, тоді як в даному випадку мова йде про проектування та будівництво індивідуальних житлових будинків.

24.04.2025 р. від позивача надійшла відповідь на відзив Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, в якій зазначено про безпідставність доводів відповідача, викладених у відзиві на позов. Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

24.04.2025 р. від позивача надійшла відповідь на відзив Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради. Позивач проти доводів, наведених у відзиві, заперечував, пославшись на їх необґрунтованість.

01.05.2025 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «РІВЕРСАЙД.» надійшли пояснення по суті позову, в яких зазначено наступне. Всі вимоги позивача зводяться до того, що ТОВ «РІВЕРСАЙД.» здійснюється забудова земельних ділянок в межах прибережної захисної смуги та з порушенням будівельних норм, що не відповідає дійсності, оскільки: 1) внаслідок проведеної в квітні 2025 року позапланової перевірки органом ДАБК встановлено, що порушення при забудові ТОВ «РІВЕРСАЙД.» земельних ділянок відсутні; 2) озеро «Московське», як природний об`єкт, повністю перестало існувати після будівництва Лівобережного каналу і дренажно-паводкового каналу (ДПК) «Московський», що встановлено судовими рішеннями у справі № 199/78/23, які набрали законної сили; 3) в Держводагентстві водний об`єкт перебуває на обліку як канал «плесо Ломівське».

Вищенаведена ТОВ «РІВЕРСАЙД.» інформація свідчить про відсутність порушених прав позивача, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Крім того, Верховним Судом в справі № 160/7238/22 не було підтверджено, що водний об`єкт плесо «Ломівське» на сьогоднішній день має статус «озеро».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 року та постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2024 року у справі № 160/7238/22 в позові було відмовлено повністю, але постановою Верховного Суду від 06.02.2025 р. вказані судові рішення попередніх інстанцій були скасовані з формальних підстав.

Третьою особою зазначено, що в своїй постанові від 06.02.2025 р. по справі № 160/7238/22 Верховний Суд, який скасував судові рішення попередніх інстанцій та задовольнив позов громадської організації з формальних підстав, не міг взагалі нічого встановити в силу приписів ч. 2 ст. 341 КАС України та не встановлював жодних обставин, а все, про що Верховний Суд зазначив в своїй постанові від 06.02.2025 р. є виключно правовою оцінкою, яку Верховний Суд надав певним фактам при розгляді справи № 160/7238/22 та яка в силу приписів ч. 7 ст. 78 КАС України не є обов`язковою для Дніпропетровського окружного адміністративного суду при розгляді цієї справи за № 160/9279/25.

12.05.2025 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «РІВЕРСАЙД.» надійшли пояснення, в яких вказано, що водоохоронна зона може включати в себе прибережну захисну смугу та смугу відведення, а тому, водоохоронна зона може буде більшою, а прибережна захисна смуга меншою, і в даному випадку, земельні ділянки ТОВ «РІВЕРСАЙД.» знаходяться, як вже багато разів наголошувалось ТОВ «РІВЕРСАЙД.», за межами прибережної захисної смуги.

01.05.2025 р. від позивача надійшло клопотання про огляд доказів за їх місцем знаходження, в якому позивач просив:

- підчас розгляду справи оглянути та врахувати наявність спірних робіт у прибрежній захисній смузі водних об`єктів, згідно до відео, фото і текстових матеріалів які містяться на YouTube каналі: «Строительство Фрунзенский» за посиланням: https://youtube.com/channel/UCDaSwj7haJKMnOIz2PDyabA? si=1hflxoXciVS36ADh;

- провести огляд доказів за їх місцем знаходження, а саме оглянути будівництво, земельні ділянки з кадастровими номерами :01:496:0119; :01:496:0120; :01:496:0121; :01:496:0122; :01:496:0123; :01:496:0124; :01:496:0125; :01:496:0126; :01:496:0127; :01:496:0128; 210100000:01:496:0129; :01:496:0130, :01:496:0133, :01:496:0135, :01:496:0136 та прибережні захисні смуги Лівобережного водного дренажного каналу, та озера Московського у районі провулку Широкого м. Дніпро, Амур-Нижньодніпровського району.

Вказане клопотання задоволенню не підлягає в зв`язку з наступним.

Позивачем в клопотанні заявлено вимогу провести огляд будівництва на певній кількості земельних ділянок. При цьому, предмету спору в даній справі стосуються лише земельні ділянки за кадастровими номерами: :01:496:0135 площею 0,3408 га, :01:496:0136 площею 0,2885 га, та :01:496:0137 площею 0,2707 га.

Проведення будівельних робіт на вказаних земельних ділянках сторонами не заперечується, тому, їх огляд на предмет проведення будівництва не є необхідним.

01.05.2025 р. від позивача надійшло клопотання про залучення в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

- Регіонального офісу водних ресурсів у Дніпропетровській;

- Державну екологічну інспекцію Придніпровського округу;

- Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області;

- Лівобережну окружну прокуратуру міста Дніпра Дніпропетровської області.

Клопотання обґрунтовано тим, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки вказаних осіб.

01.05.2025 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «РІВЕРСАЙД.» надійшли заперечення проти вказаного клопотання, в яких зазначено, що водний об`єкт має статус «канал», що виключає вплив на права та обов`язки наведених в клопотанні осіб.

Вирішуючи заявлене клопотання суд зазначає, що клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки.

Перше судове засідання у справі справі №160/9279/25 призначено на 30.04.2025 р.

Клопотання про залучення третіх осіб подано позивачем через систему «Електронний суд» 01.05.2025 р., тобто, з порушенням строків, встановлених ч. 2 ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, позивачем в клопотанні не наведено належних обґрунтувань та не надано доказів стосовно того, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки вказаних в клопотанні осіб.

Обґрунтування, наведені в клопотанні, зводяться необхідності виконання вказаними суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, покладених на них законодавством, що не має наслідком залучення цих осіб до участі у справі як третіх осіб.

01.05.2025 р. від позивача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому позивач просить витребувати у Регіонального офісу водних ресурсів у Дніпропетровській області інформацію:

- відстань знаходження земельних ділянок до води озера Московського в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра у районі провулку Широкого;

- відстань знаходження земельних ділянок до води Лівобережного водного дренажного каналу в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра у районі провулку Широкого;

- яка площа накладення земельних ділянок на прибережно - захисні смуги Лівобережного водного дренажного каналу та озера Московського у районі провулку Широкого, м. Дніпро;

- який розмір (площа) смуг відведення з особливим режимом їх використання за місцезнаходженням спірного будівництва встановлені для Лівобережного водного дренажного каналу та озера Московського у районі провулку Широкого, м. Дніпро.

01.05.2025 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «РІВЕРСАЙД.» надійшли заперечення проти вказаного клопотання, в якому зазначено, що позивачем не обґрунтовано пропуску строку для надання доказів та того, що позивач не може отримати ці докази самостійно.

Вказане клопотання задоволенню не підлягає в зв`язку з наступним.

Як вже зазначалося, до предмету спору в даній справі стосуються лише земельні ділянки за кадастровими номерами: :01:496:0135 площею 0,3408 га, :01:496:0136 площею 0,2885 га, та :01:496:0137 площею 0,2707 га.

Разом з тим, матеріали долучені позивачем до позову та відповідачами до відзивів на позовну заяву є достатніми для повного та об`єктивного розгляду даної справи.

01.05.2025 р. від позивача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому позивач просить витребувати у Відділу поліції №1 ДРУП №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області:

- інформацію, на якій стадії перебуває кримінальне провадження 0000428 за ст. 197-1 ч.1 КК України і які слідчі дії будуть вчинені у найближчий час;

- данні Державного земельного кадастру (Публічної кадастрової карти України), згідно до яких встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :01:496:0133; №:01:496:0126; №:01:496:0120; №:01:496:0130; №:01:496:0127 розташовані на відстані 25м-90м від урізу води озера Московське в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра;

- інформацію, на якій стадії перебуває кримінальне провадження 0000908 за ст. ч.1 ст.358 КК України і які слідчі дії будуть вчинені у найближчий час;

- данні Державного земельного кадастру (Публічної кадастрової карти України), згідно до яких встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :01:496:0133; №:01:496:0126; №:01:496:0120; №:01:496:0130; №:01:496:0127 розташовані на відстані 25м-87м від урізу води озера Московське в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра.

01.05.2025 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «РІВЕРСАЙД.» надійшли заперечення проти вказаного клопотання, в якому зазначено, що позивачем не обґрунтовано пропуску строку для надання доказів та того, що позивач не може отримати ці докази самостійно.

Вказане клопотання не підлягає задоволенню в зв`язку з наступним.

Позивачем в клопотанні зазначено кримінальні провадження та наведено кадастрові номери земельних ділянок, щодо яких порушені кримінальні провадження. Вказані земельні ділянки не стосуються предмету спору в даній справі.

Що стосується даних Державного земельного кадастру, то Відділ поліції №1 ДРУП №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області не є суб`єктом владних повноважень, який створив дані документи. Крім того, в клопотанні наведені дані Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок, які не є предметом спору в даній справі.

01.05.2025 р. від позивача надійшло клопотання про призначення по справі судової земельно-технічної експертизи, на вирішення якої поставити питання: чи наявне накладення земельних ділянок з кадастровими номерами :01:496:0135, :01:496:0136, :01:496:0137 на прибережно-захисну смугу водного дренажного (паводкового) каналу та озера Московського у районі провулку Широкого, м. Дніпро.

Відповідно до частини 1 статті 102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Згідно зі статтею 103 КАС України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Отже, судова експертиза в адміністративній справі може бути нічим іншим як дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини в адміністративній справі, що перебуває у провадженні суду.

З викладеного вбачається, що суд може призначити судову експертизу у випадку об`єктивної неможливості встановлення обставин, що мають значення для справи, без проведення відповідного експертного дослідження, яке здійснює особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин.

Таким чином, суд зазначає, що обов`язковою передумовою призначення в адміністративному процесі судової експертизи є необхідність з`ясування судом тих обставин, які потребують спеціальних знань, та в силу їх специфічного характеру не можуть бути з`ясовані судом на основі положень чинного законодавства, що може вплинути на правильне вирішення адміністративного спору по суті.

Тобто, призначення експертизи є диспозитивним правом суду виключно коли для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання.

Матеріали долучені позивачем до позову та відповідачами до відзивів на позовну заяву є достатніми для повного та об`єктивного розгляду даної справи.

14.05.2025 р. від Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради надійшли заперечення проти відповіді на відзив, в яких зазначено про необґрунтованість доводів, викладених у відповіді на відзив.

Позивачем під час розгляду справи заявлена низка клопотань про долучення доказів до матеріалів справи. Третьою особою висловлено заперечення проти частини цих клопотань з підстав порушення позивачем процедури надання доказів.

З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи суд вважає за потрібне подані клопотання про долучення доказів задовольнити.

20.05.2025 р. від позивача надійшли пояснення щодо врахування генерального плану і детального плану міста та щодо акту перевірки УДАБК, в яких вказано наступне.

В акті відсутні конкретні питання, які стали предметом (підставою) перевірки, а шаблоні формулювання в акті (VI. Перелік питань щодо проведення заходу державного нагляду (контролю) не є тотожними тим обставинам і питанням які стали підставою для призначення перевірки згідно з висновком комісійного розгляду скарги позивача про порушення суб`єктами містобудування вимог містобудівного законодавства.

При виданні спірних МУО, повідомлень УДАБК, діяв як генеральний план, так і детальний, але спірні документи по справі з ним не узгоджуються. Відповідачі по справі як спеціальні суб`єкти у виниклих правовідносинах, обставину неузгодженості котеджного комплексу з генеральним і детальним планом міста не перевірили, розбіжності (не погодження) не врахували. Ігнорування генерального, детального плану також прослідковується у відзивах відповідачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Згідно з 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «РІВЕРСАЙД.» звернулось до Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради з заявами про надання містобудівних умов та обмежень для нового будівництва індивідуальних житлових будинків у районі пров. Широкого в м. Дніпрі в межах земельних ділянок з кадастровими номерами :01:496:0135, :01:496:0136, :01:496:0137.

29.02.2024 р. Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради надано Товариству з обмеженою відповідальністю «РІВЕРСАЙД.» містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва:

- MU01:1983-7157-8092-0737 Нове будівництво Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, Дніпровська територіальна громада, м. Дніпро, у районі пров. Широкого.

Товариство з обмеженою відповідальністю «РІВЕРСАЙД.».

Кадастровий номер :01:496:0135.

Функціональне призначення: зона кварталів вибіркової реконструкції садибної житлової забудови, згідно з матеріалами плану зонування території м. Дніпра, який затверджений рішенням міської ради від 21.02.2024 р. №75/47 «Про затвердження проекту внесення змін до плану зонування території міста Дніпра»;

- MU01:1955-7770-1866-0193 Нове будівництво Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, Дніпровська територіальна громада, м. Дніпро, у районі пров. Широкого.

Товариство з обмеженою відповідальністю «РІВЕРСАЙД.».

Кадастровий номер :01:496:0136.

Функціональне призначення: зона кварталів вибіркової реконструкції садибної житлової забудови, згідно з матеріалами плану зонування території м. Дніпра, який затверджений рішенням міської ради від 21.02.2024 р. №75/47 «Про затвердження проекту внесення змін до плану зонування території міста Дніпра»;

- MU01:1968-9648-9190-3062 Нове будівництво Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, Дніпровська територіальна громада, м. Дніпро, у районі пров. Широкого.

Товариство з обмеженою відповідальністю «РІВЕРСАЙД.».

Кадастровий номер :01:496:0137.

Функціональне призначення: зона кварталів вибіркової реконструкції садибної житлової забудови, згідно з матеріалами плану зонування території м. Дніпра, який затверджений рішенням міської ради від 21.02.2024 р. №75/47 «Про затвердження проекту внесення змін до плану зонування території міста Дніпра».

Вказані містобудівні умови та обмеження затверджені наказами Головного архітектурно - планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради «Про затвердження містобудівних умов та обмежень» №73 від 29.02.2025 р., №74 від 29.02.2025 р., №75 від 29.02.2024 р.

Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради були зареєстровані подані Товариством з обмеженою відповідальністю «РІВЕРСАЙД.»:

- повідомлення про початок виконання підготовчих робіт ДП75 від 07.03.2024 року;

- повідомлення про початок виконання будівельних робіт ДП84 від 08.11.2024 року;

- повідомлення про початок виконання будівельних робіт ДП71 від 05.03.2025 року.

Дніпровською міською радою прийнято рішення №74/47 від 21.02.2024 р. «Про затвердження проекту внесення змін до генерального плану розвитку м. Дніпра», №75/47 від 21.02.2024 р. «Про затвердження проекту внесення змін до плану зонування території міста Дніпра».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 р. у справі №160/15842/24, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.03.2025 р. визнано протиправними та нечинними рішення Дніпровської міської ради №74/47 від 21.02.2024 р. «Про затвердження проекту внесення змін до генерального плану розвитку м. Дніпра», №75/47 від 21.02.2024 «Про затвердження змін до проекту плану зонування території м. Дніпра».

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 22.12.2021 р. № 260/14 було погоджено та затверджено проект землеустрою щодо організації і встановлення меж території земель водного фонду та водоохоронної зони розширеного плеса ДПК «Московський» у районі вул. Широкої.

В постанові від 06.02.2025 р. у справі №160/7238/22 стосовно правомірності рішення Дніпропетровської міської ради № 260/14 від 22.12.2021 року «Про погодження та затвердження проєкту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій земель водного фонду та водоохоронної зони розширеного плеса ДПК «Московський» у районі вул. Широкої» Верховний суд дійшов наступних висновків:

«23. Щодо аргументу Скаржників про природу водного об`єкта, на який розроблено Проект землеустрою щодо організації і встановлення меж територій земель водного фонду та водоохоронної зони розширеного плеса ДПК «Московський» в районі вул. Широка у м. Дніпро Дніпровської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, погоджений і затверджений рішенням Дніпровської міської ради «Про погодження та затвердження проєкту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій земель водного фонду та водоохоронної зони розширеного плеса ДПК «Московський» у районі вул. Широкої» від 22.12.2021 № 260/14, Суд зазначає, що цей Проект розроблений на об`єкт «розширене плесо ДПК», який жодною нормою національного законодавства не передбачений взагалі.

Оскільки ані Водний кодекс України, ані жодний інший національний нормативний акт не містять поняття «розширене плесо ДПК», тому згідно зі статтями 6, 19 Конституції України, пунктами 1, 3 ч. 2 ст. 2 КАС України, статтями 1, 88 Водного кодексу України, розроблення Дніпровською міською радою проєктної документації на об`єкт, не передбачений національним законодавством, є порушенням принципу законності. Як випливає із приписів національного законодавства (статті 25, 26 Закону України «Про землеустрій», ст. 186 Земельного кодексу України, статті 1, 16, 17, 88 Водного кодексу України), - проєкт землеустрою (документація із землеустрою) розробляється винятково на об`єкти передбачені приписами національного законодавства. Проєкт землеустрою не може розроблятися на об`єкт, який не передбачений жодним нормативним актом. Тому суб`єктивні права й обов`язки замовляти проєкт землеустрою (документацію із землеустрою) виникають лише щодо об`єкта, який передбачений приписами національного законодавства.

Погоджуючи та затверджуючи Проект землеустрою щодо організації і встановлення меж територій земель водного фонду та водоохоронної зони розширеного плеса ДПК «Московський» у районі вул. Широкої, розроблений ФОП ОСОБА_2 , погоджуючи та затверджуючи межі водоохоронної зони та прибережної захисної смуги розширеного плеса ДПК «Московський» у районі вул. Широкої рішенням від 22.12.2021 № 260/14, Дніпровська міська рада діяла не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією й законами України, необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

26. Суд звертає увагу, що у пояснювальній записці у складі текстових матеріалів документації із землеустрою (Проект землеустрою щодо організації і встановлення меж територій земель водного фонду та водоохоронної зони розширеного плеса ДПК «Московський» у районі вул. Широкої) присутні не всі обов`язкові відомості, передбачені ст. 29 Закону України «Про землеустрій».

Хоча суди попередніх інстанцій й дослідили зміст Проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій земель водного фонду та водоохоронної зони розширеного плеса ДПК «Московський» у районі вул. Широкої, дослідили пояснювальну записку й додатки до пояснювальної записки, однак не врахували й не застосували приписи ст. 29 Закону України «Про землеустрій» щодо документації із землеустрою у складі текстових матеріалів, яка обов`язково має містити пояснювальну записку, в якій зазначаються:

- підстава проведення землеустрою (зокрема, рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, на підставі якого здійснюється розроблення документації із землеустрою);

- основні відомості про об`єкт (об`єкти) землеустрою;

- використані розробником нормативно-правові акти з питань здійснення землеустрою;

- використані розробником норми і правила у сфері землеустрою;

- використані розробником документи Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель;

- використані розробником відомості Державного земельного кадастру, а також Державного реєстру земель у разі внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки, сформовані до 2013 року;

- використані розробником відомості Державного картографо-геодезичного фонду;

- використана розробником затверджена містобудівна документація, а також викопіювання із такої документації;

- опис процедури виконання топографо-геодезичних робіт (у разі їх виконання);

- опис та обґрунтування проектного рішення;

- інформація про проведення ґрунтових, геоботанічних та інших обстежень земель при здійсненні землеустрою (у разі їх проведення);

- інформація про наявні в межах об`єкта землеустрою будівлі, споруди та речові права на них (у разі формування земельних ділянок, внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру);

- інформація про наявні в межах об`єкта землеустрою обмеження у використанні земель (у разі формування земельних ділянок, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про сформовану земельну ділянку, обмеження у використанні земель) із зазначенням підстави встановлення таких обмежень;

- виконавець робіт із землеустрою, його технічне і технологічне забезпечення;

- умови щодо зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок (у разі порушення ґрунтового покриву земельних ділянок у результаті реалізації проектного рішення);

- інформація про виконання передбачених законом вимог щодо погодження документації із землеустрою;

- інформація про дотримання вимог закону щодо погодження поділу, об`єднання, вилучення земельних ділянок;

- заява виконавця робіт із землеустрою про дотримання ним обмежень, встановлених ст. 28 Закону України «Про землеустрій».

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони (пункти 1, 3 ч. 2 ст. 2 КАС України): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно, невиконання приписів ст. 29 Закону України «Про землеустрій» щодо змісту пояснювальної записки Проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій земель водного фонду та водоохоронної зони розширеного плеса ДПК «Московський» у районі вул. Широкої, - є порушенням приписів пунктів 1 й 3 ч. 2 ст. 2 КАС України, статей 6, 19 Конституції України. Згідно з ч. 3 ст. 351 КАС України незастосування закону, який мав застосовуватися, вважається неправильним застосуванням норм матеріального права. Відповідно до ч. 1 ст. 351 КАС України Суд скасовує судове рішення повністю або частково й ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте у передбачених ст. 341 КАС України межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права.

27. Оцінивши аргумент касаційної скарги про застосування ст. 48 Закону України «Про землеустрій», висновки Дніпропетровського окружного адміністративного суду й Третього апеляційного адміністративного суду про врахування громадських інтересів при здійсненні землеустрою, Суд наголошує, що при здійсненні землеустрою обов`язково мають враховуватися громадські інтереси, як це передбачено приписами ст. 48 Закону України «Про землеустрій». Так, з метою врахування громадських інтересів при здійсненні землеустрою органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень: а) інформують у разі необхідності населення через медіа про заходи, передбачені землеустроєм; б) залучають представників громадських організацій та об`єднань громадян до участі в обговоренні загальнодержавних і регіональних програм використання та охорони земель, схем землеустрою адміністративно-територіальних одиниць; в) готують пропозиції щодо врахування інтересів територіальних громад при здійсненні землеустрою (ст. 48 Закону України «Про землеустрій»).

Натомість Дніпропетровський окружний адміністративний суд у рішенні від 05.03.2024 у справі № 160/7238/22 висловився, «що спірне рішення прийнято з урахуванням суспільного інтересу». Однак, незастосування закону, який мав застосовуватися (ст. 48 Закону України «Про землеустрій»), вважається неправильним застосуванням норм матеріального права (ч. 3 ст. 351 КАС України).

28. Щодо аргументів касаційної скарги про довжину прибережної захисної смуги й охоплення нею водного об`єкта, щодо відповідних висновків Дніпропетровського окружного адміністративного суду й Третього апеляційного адміністративного суду про безпідставність доводів представника позивача, що: 1) прибережна захисна смуга повинна обов`язково охоплювати повністю водний об`єкт і не може бути розроблена відносно частини прибережної території, 2) ані Водний кодекс України, ані Земельний кодекс України не містять застережень щодо заборони розробляти прибережну захисну смугу на частині прибережної території, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України).

Вимоги щодо прибережної захисної смуги, зокрема, передбачені статтями 1, 3, 9, 88, 89 Водного кодексу України. Так, згідно зі ст. 1 Водного кодексу України прибережна захисна смуга - це частина водоохоронної зони відповідної ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій встановлено більш суворий режим господарської діяльності, ніж на решті території водоохоронної зони. Статтею 87 Водного кодексу України визначено, що для створення сприятливого режиму водних об`єктів, попередження їх забруднення, засмічення і вичерпання, знищення навколоводних рослин і тварин, а також зменшення коливань стоку вздовж річок, морів та навколо озер, водосховищ і інших водойм встановлюються водоохоронні зони. Статтею 88 Водного кодексу України передбачено, що з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною (ст. 88 Водного кодексу України):

- для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів;

- для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів;

- для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Земельного кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги. Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною (ч. 2 ст. 60 Земельного кодексу України):

а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів;

б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів;

в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Оскільки у статтях 1, 88 Водного кодексу України, ст. 60 Земельного кодексу України однозначно передбачено, що прибережна захисна смуга встановлюється навколо водойм, то Дніпропетровський окружний адміністративний суд, Третій апеляційний адміністративний суд неправильно застосували ці норми матеріального права (ч. 3 ст. 351 КАС України). Відповідно до ч. 1 ст. 351 КАС України Суд скасовує судове рішення повністю або частково й ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте у передбачених ст. 341 КАС України межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права.

29. Тому, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, переглянувши рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2024, постанову Третього апеляційного адміністративного суд від 18.07.2024 у межах доводів та вимог касаційних скарг, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої й апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 341 КАС України), дійшов висновків, що Дніпропетровський окружний адміністративний суд у рішенні від 05.03.2024, Третій апеляційний адміністративний суд у постанові від 18.07.2024 неправильно застосували норми матеріального права, а саме: 1) неправильно витлумачили закон - статті 1, 3, 9, 87, 88, 89 Водного кодексу України, статті 60, 186 Земельного кодексу України; 2) не застосували закон, який мав застосовуватися - статті 25, 26, 29, 48 Закону України «Про землеустрій», статті 1, 21, 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр», статті 16, 17, 28, 51 Водного кодексу України (ч. 3 ст. 351 КАС України).

Постановою Верховного Суду від 06.02.2025 р. у справі №160/7238/22 визнано протиправним та скасовано рішення Дніпропетровської міської ради № 260/14 від 22.12.2021 року «Про погодження та затвердження проєкту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій земель водного фонду та водоохоронної зони розширеного плеса ДПК «Московський» у районі вул. Широкої».

Також, Дніпровською міською радою прийнято рішення від 19.03.2025 р. №219/64 «Про визначення розмірів та встановлення меж водоохоронної зони і прибережної смуги плеса Ломівського (Амур-Нижньодніпровський район).

Вказаним рішенням Дніпровська міська рада вирішила, зокрема:

- визнати за необхідність проведення робіт з визначення розмірів та встановлення меж водоохоронної зони і прибережної захисної смуги плеса Ломівського;

- надати департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо визначення розмірів та встановлення водоохоронної зони і прибережної захисної смуги плеса Ломівського.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Законом, який визначає правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів є Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 р. №3038-VІ (далі Закон №3038-VІ).

Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону №3038-VІ замовник будівництва (далі - замовник) - фізична чи юридична особа, яка має у власності чи користуванні одну чи декілька земельних ділянок або у власності чи управлінні будівлю/споруду і має намір щодо виконання підготовчих та/або будівельних робіт. У разі виконання підготовчих/будівельних робіт щодо багатоквартирного будинку замовником будівництва може бути об`єднання співвласників багатоквартирного будинку або управитель багатоквартирного будинку чи житлово-будівельний (житловий) кооператив, який здійснюватиме утримання такого будинку на підставі рішення (договору) співвласників багатоквартирного будинку. Дії, спрямовані на виконання функцій замовника будівництва, може виконувати особа, якій доручено вчинення дій з виконання підготовчих та/або будівельних робіт на підставі та у межах, встановлених договором доручення.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону №3038-VІ об`єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури (крім трубопроводів внутрішньогосподарських меліоративних систем).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону №3038-VІ планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 17 Закону №3038-VІ генеральний план населеного пункту є одночасно видом містобудівної документації на місцевому рівні та документацією із землеустрою і призначений для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Обов`язковою складовою генерального плану населеного пункту є план зонування території цього населеного пункту.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону №3038-VІ план зонування території розробляється у складі комплексного плану, генерального плану населеного пункту з метою визначення умов та обмежень використання території у межах визначених функціональних зон. До затвердження генерального плану населеного пункту в межах території територіальної громади, щодо якої затверджено комплексний план (якщо обов`язковість розроблення генерального плану населеного пункту визначена рішенням про затвердження комплексного плану), межі функціональних зон та функціональне призначення територій у такому населеному пункті визначаються комплексним планом.

План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

Відповідно до п.п. 8, 9 ч. 1 ст. 1 Закону №3038-VІ містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією;

план зонування території (зонінг) - документація, що є складовою комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади або генерального плану населеного пункту і визначає умови та обмеження використання території у межах визначених функціональних зон.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону №3038-VІ суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 29 Закону №3038-VІ основними складовими вихідних даних є:

1) містобудівні умови та обмеження;

2) технічні умови;

3) завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону №3038-VІ містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки), до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію - у разі, якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці - у разі, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);

3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Згідно до ч. 4 ст. 29 Закону №3038-VІ підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є:

1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;

2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;

3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Рішення про відмову в наданні містобудівних умов та обмежень з обґрунтуванням підстави відмови приймається, за умови забезпечення права особи на участь в адміністративному провадженні, передбаченого Законом України "Про адміністративну процедуру", у строк, що не перевищує строк, встановлений для їх надання.

Відповідно до ч. 5 ст. 29 Закону №3038-VІ містобудівні умови та обмеження містять:

1) назву об`єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта;

1-1) ідентифікатор об`єкта будівництва або закінченого будівництвом об`єкта (для об`єктів нового будівництва та закінчених будівництвом об`єктів, яким присвоєно ідентифікатор об`єкта будівництва до видачі містобудівних умов та обмежень);

2) інформацію про замовника;

3) відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні;

4) гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах (з урахуванням обмежень використання приаеродромних територій, встановлених відповідно до Повітряного кодексу України);

5) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки;

6) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону);

7) мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд;

8) планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони, планувальні обмеження використання приаеродромних територій, встановлені відповідно до Повітряного кодексу України, зони, встановлені відповідно до законодавства за результатами визначення рівнів ризиків виникнення надзвичайних ситуацій, відображені у містобудівній документації);

9) охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж;

10) вимоги щодо розроблення розділу інженерно-технічних заходів цивільного захисту (для об`єктів, визначених відповідно до частини десятої статті 31 цього Закону).

Перелік зазначених умов є вичерпним.

Відповідно до ч. 5 ст. 111 Земельного кодексу України відомості про обмеження у використанні земель зазначаються у схемах землеустрою і техніко-економічних обґрунтуваннях використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектах землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів, проектах землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), містобудівній документації, робочому проекті землеустрою. Відомості про такі обмеження вносяться до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 35 Закону №3038-VІ після набуття права на земельну ділянку та відповідно до її цільового призначення замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами і правилами, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю. Форма повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, порядок його подання, форма повідомлення про зміну даних у поданому повідомленні визначаються Кабінетом Міністрів України.

Виконання підготовчих робіт може здійснюватися на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт чи дозволу на виконання будівельних робіт.

Виконання підготовчих робіт без подання повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт забороняється.

Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт не дає права на виконання будівельних робіт.

Згідно до ч. 10 ст. 35 Закону №3038-VІ замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту і достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, та виконання підготовчих робіт з порушенням вимог, визначених у цій статті.

Відповідно до ч. 11 ст. 35 Закону №3038-VІ повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, зміну даних у поданому повідомленні, зміну даних у відомостях про початок виконання підготовчих робіт, які містяться у Реєстрі будівельної діяльності, припинення права на початок виконання підготовчих робіт не пізніше наступного робочого дня з дня отримання відповідного повідомлення у паперовій формі або настання обставин, визначених частиною дев`ятою цієї статті, вносяться органами державного архітектурно-будівельного контролю до Реєстру будівельної діяльності з присвоєнням реєстраційного номера в цьому реєстрі та оприлюднюються на порталі електронної системи.

Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, зміну даних у поданому повідомленні, зміну даних у відомостях про початок виконання підготовчих робіт, які містяться в Реєстрі будівельної діяльності, припинення права на початок виконання підготовчих робіт, які подані в електронній формі через електронний кабінет або іншу державну інформаційну систему, інтегровану з електронною системою, включаються до Реєстру будівельної діяльності автоматично в режимі реального часу з присвоєнням реєстраційного номера в цьому реєстрі та оприлюднюються на порталі електронної системи.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 36 Закону №3038-VІ право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

У разі якщо у складі об`єкта будівництва є майбутні об`єкти нерухомості, у повідомленні про початок виконання будівельних робіт зазначається реєстраційний номер проектної документації на будівництво в Реєстрі будівельної діяльності, крім об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта.

Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Відповідно до ч. 8 ст. 36 Закону №3038-VІ замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні про початок виконання будівельних робіт, та за виконання будівельних робіт без повідомлення.

Згідно до ч. 9 ст. 36 Закону №3038-VІ Повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зміну даних у поданому повідомленні, зміну даних про початок виконання будівельних робіт, які містяться у Реєстрі будівельної діяльності, відомості про припинення права на початок виконання будівельних робіт не пізніше наступного робочого дня з дня отримання відповідного повідомлення в паперовій формі або настання обставин, визначених частиною сьомою цієї статті, вносяться органами державного архітектурно-будівельного контролю до Реєстру будівельної діяльності з присвоєнням реєстраційного номера в цьому реєстрі та оприлюднюються на порталі електронної системи.

Повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зміну даних у поданому повідомленні, зміну даних про початок виконання будівельних робіт, які містяться в Реєстрі будівельної діяльності, відомості про припинення права на початок виконання будівельних робіт, які подані в електронній формі через електронний кабінет або іншу державну інформаційну систему, інтегровану з електронною системою, включаються до Реєстру будівельної діяльності автоматично з присвоєнням реєстраційного номера в цьому реєстрі та оприлюднюються на порталі електронної системи.

Відповідно до п. 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. №466 повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) (далі - повідомлення), повідомлення про зміну даних у зазначених повідомленнях за формою згідно з додатками 1, 2 і 2-1 подається замовником (його уповноваженою особою) до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом п`яти робочих днів з дня надходження повідомлення:

вносить інформацію, зазначену у повідомленні, до Реєстру будівельної діяльності (крім об`єктів, на які поширюється дія Закону України Про державну таємницю) згідно з цим Порядком та Порядком ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 2021 р. № 681;

реєструє повідомлення та зміни до нього, подані щодо об`єкта, на який поширюється дія Закону України Про державну таємницю, у журналі реєстрації повідомлень;

під час внесення інформації, зазначеної у повідомленні, до Реєстру будівельної діяльності проставляє відмітку про місцезнаходження об`єкта будівництва на картографічній основі (у разі коли така відмітка не проставлена на картографічній основі до внесення інформації, зазначеної у повідомленні).

У випадках, встановлених у Порядку ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 2021 р. № 681, у разі подання повідомлення через електронний кабінет або особисто замовником відповідно до пункту 4-1 цього Порядку, внесення до Реєстру будівельної діяльності інформації, зазначеної у повідомленні, та проставлення відмітки про місцезнаходження об`єкта будівництва на картографічній основі здійснюються в режимі реального часу автоматично програмними засобами Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (далі - електронна система).

У випадках, встановлених абзацом шостим цього пункту, програмними засобами електронної системи забезпечується автоматичне проведення аналізу відомостей, зазначених у поданих документах, щодо повноти, відповідності формату, логічності та достовірності з урахуванням критеріїв проведення аналізу та визначення рівня ризику і обрання відповідного типу процедури розгляду відповідно до Порядку ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 2021 р. № 681.

Інформація, зазначена замовником у повідомленні, у тому числі автоматично сформована інформація про реєстраційний номер, дату видачі, найменування органу державного архітектурно-будівельного контролю, вноситься до Реєстру будівельної діяльності відповідно до пункту 62 Порядку ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 2021 р. № 681.

Згідно п. 19 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до частини 1статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Оцінюючи усі докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

29.02.2024 р. Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради надано Товариству з обмеженою відповідальністю «РІВЕРСАЙД.» містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Нове будівництво Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, Дніпровська територіальна громада, м. Дніпро, у районі пров. Широкого»:

- MU01:1983-7157-8092-0737, кадастровий номер земельної ділянки :01:496:0135;

- MU01:1955-7770-1866-0193, кадастровий номер земельної ділянки :01:496:0136;

- MU01:1968-9648-9190-3062, кадастровий номер земельної ділянки :01:496:0137.

У наведених містобудівних умовах та обмеження зазначено: «Функціональне призначення: зона кварталів вибіркової реконструкції садибної житлової забудови, згідно з матеріалами плану зонування території м. Дніпра, який затверджений рішенням міської ради від 21.02.2024 р. №75/47 «Про затвердження проекту внесення змін до плану зонування території міста Дніпра»».

Вказані містобудівні умови та обмеження затверджені наказами Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради «Про затвердження містобудівних умов та обмежень» №73 від 29.02.2025 р., №74 від 29.02.2025 р., №75 від 29.02.2024 р.

Дніпровською міською радою прийнято рішення від 21.02.2024 р. №74/47 «Про затвердження проекту внесення змін до генерального плану розвитку м. Дніпра», від 21.02.2024 р. №75/47 «Про затвердження проекту внесення змін до плану зонування території міста Дніпра».

При цьому, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 р. у справі №160/15842/24, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.03.2025 р. визнано протиправними та нечинними рішення Дніпровської міської ради №74/47 від 21.02.2024 р. «Про затвердження проекту внесення змін до генерального плану розвитку м. Дніпра», №75/47 від 21.02.2024 «Про затвердження змін до проекту плану зонування території м. Дніпра».

Відповідно до ч. 5 ст. 111 Земельного кодексу України відомості про обмеження у використанні земель зазначаються у схемах землеустрою і техніко-економічних обґрунтуваннях використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектах землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів, проектах землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), містобудівній документації, робочому проекті землеустрою. Відомості про такі обмеження вносяться до Державного земельного кадастру.

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 22.12.2021 р. № 260/14 було погоджено та затверджено проект землеустрою щодо організації і встановлення меж території земель водного фонду та водоохоронної зони розширеного плеса ДПК «Московський» у районі вул. Широкої.

Постановою Верховного Суду від 06.02.2025 р. у справі №160/7238/22 визнано протиправним та скасовано рішення Дніпропетровської міської ради № 260/14 від 22.12.2021 року «Про погодження та затвердження проєкту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій земель водного фонду та водоохоронної зони розширеного плеса ДПК «Московський» у районі вул. Широкої».

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Висновки Верховного Суду, викладені в постанові Верховного Суду від 06.02.2025 р. у справі 3160/7238/24, є обов`язковими для суду першої інстанції при розгляді вказаної справи.

Підсумовуючи зазначені норми законодавства, суд зазначає, що отримання містобудівних умов та обмежень є однією з обов`язкових стадій будівництва. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації, якою серед іншого є генеральний план населеного пункту, план зонування території (зонінг) та детальний план території.

При цьому, рішення Дніпровської міської ради №74/47 від 21.02.2024 р. «Про затвердження проекту внесення змін до генерального плану розвитку м. Дніпра», №75/47 від 21.02.2024 «Про затвердження змін до проекту плану зонування території м. Дніпра», № 260/14 від 22.12.2021 року «Про погодження та затвердження проєкту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій земель водного фонду та водоохоронної зони розширеного плеса ДПК «Московський» у районі вул. Широкої» скасовані в судовому порядку, рішення суду набрали чинності.

Також, Дніпровською міською радою прийнято рішення від 19.03.2025 р. №219/64 «Про визначення розмірів та встановлення меж водоохоронної зони і прибережної смуги плеса Ломівського (Амур-Нижньодніпровський район).

Аналізуючи все вище досліджене неможливо залишити поза увагою доктрину заборони використання «плодів отруйного дерева», яку неодноразово використовував Верховний суд та Велика Палата Верховного суду.

Доктрина «плодів отруйного дерева» знайшла своє втілення у практиці ЄСПЛ, зокрема у справах «Gдfgen v. Germany», «Teixeira de Castro v. Portugal», «Шабельник проти України (№2)», «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України» (№2).

Ця доктрина зводиться до того, що, якщо доказове «дерево» є отруйним, то те ж саме стосується і його «плода». Тобто, якщо джерело доказів є недопустимим, всі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими ж. Зазначена доктрина передбачає оцінку не лише кожного засобу доказування автономно, а і всього ланцюга безпосередньо пов`язаних між собою доказів, з яких одні випливають з інших та є похідними від них. Критерієм віднесення доказів до «плодів отруйного дерева» є наявність достатніх підстав вважати, що відповідні відомості не були б отримані за відсутності інформації, одержаної незаконним шляхом (також див. постанову ВП ВС від 13.11.2019 у справі № 1-07/07, провадження № 13-36зво19).

Застосування доктрини «плодів отруйного дерева» вимагає здійснення логічних операцій щодо встановлення джерела походження інформації, завдяки якій було здобуто кожен доказ, яким обґрунтовується судове рішення. Відділяючи докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотних порушень прав і свобод людини, встановлених рішенням ЄСПЛ, від доказів, отриманих з джерел, не пов`язаних ані прямо, ані опосередковано із такою інформацією, суд з повноваженнями касаційної інстанції здійснює перевірку правильності правової оцінки обставин та допустимості кожного окремого доказу. Зазначені логічні операції не потребують дослідження доказів та не обумовлюють необхідність здійснення переоцінки достовірності доказів, які все ж були визначені як такі, що можуть бути покладені в основу судового рішення і використані на підтвердження доведеності вини заявника у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях (див. окрему думку у справі № 1-07/07 та постанову ВП ВС від 29.04.2020 у справі № 1-305/2009, провадження № 13-97зво19).

В зв`язку з наведеним, містобудівні умови та обмеження MU01:1983-7157-8092-0737, MU01:1955-7770-1866-0193, MU01:1968-9648-9190-3062 не відповідають вимогам п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки надані Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради на підставі, у межах повноважень, але не у спосіб, визначений законодавством та не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Позивачем в адміністративному позові заявлено позовну вимогу про визнання протиправними дій Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради () з надання Товариству з обмеженою відповідальністю «РІВЕРСАЙД.» () містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва: MU01:1983-7157-8092-0737 від 29.02.2024 року; MU01:1955-7770-1866-0193 від 29.02.2024 року; MU01:1968-9648-9190-3062 від 29.02.2024 року.

Як встановлено судом, вказані містобудівні умови та обмеження затверджені наказами Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради №73 від 29.02.2025 р., №74 від 29.02.2025 р., №75 від 29.02.2024 р.

Згідно п. 19 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Таким чином, в спірних правовідносинах суб`єкт владних повноважень реалізував свої владні управлінську функції шляхом прийняття рішень, а не шляхом вчинення дій.

Тому, позовні вимоги про визнання протиправними дій Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради щодо надання містобудівних умов та обмежень є не належним способом захисту порушеного права та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Отже, способом захисту порушеного права, встановленим Кодексом адміністративного судочинства України, є визнання протиправними та скасування індивідуальних актів - наказів Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради №73 від 29.02.2025 р., №74 від 29.02.2025 р., №75 від 29.02.2024 р.

Частиною 1статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зорустатті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства(Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними та скасувати накази Головного архітектурно - планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради «Про затвердження містобудівних умов та обмежень» №73 від 29.02.2025 р., №74 від 29.02.2025 р., №75 від 29.02.2024 р.

Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради були зареєстровані подані Товариством з обмеженою відповідальністю «РІВЕРСАЙД.»:

- повідомлення про початок виконання підготовчих робіт ДП75 від 07.03.2024 року;

- повідомлення про початок виконання будівельних робіт ДП84 від 08.11.2024 року;

- повідомлення про початок виконання будівельних робіт ДП71 від 05.03.2025 року.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, що вказані повідомлення містять посилання на містобудівні умови та обмеження MU01:1983-7157-8092-0737, MU01:1955-7770-1866-0193, MU01:1968-9648-9190-3062, які, як наведено у відзиві Управління, не містять планувальних обмежень щодо прибережних водозахисних смуг.

Враховуючи, що рішенням суду визнано містобудівні умови та обмеження MU01:1983-7157-8092-0737, MU01:1955-7770-1866-0193, MU01:1968-9648-9190-3062 такими, що не відповідають вимогам п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, реєстрація Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради наведених повідомлень є протиправною.

При цьому, позовна вимога про скасування зареєстрованих Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю «РІВЕРСАЙД.»: Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт ДП75 від 07.03.2024 року; Повідомлення про початок виконання будівельних робіт ДП84 від 08.11.2024 року; Повідомлення про початок виконання будівельних робіт ДП71 від 05.03.2025 року не підлягає задоволенню.

Вказані повідомлення складені Товариством з обмеженою відповідальністю «РІВЕРСАЙД.» та не є рішеннями суб`єкта владних повноважень в розмунні п. 19 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

З метою повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та скасувати реєстрацію повідомлення про початок виконання підготовчих робіт ДП75 від 07.03.2024 року; повідомлення про початок виконання будівельних робіт ДП84 від 08.11.2024 року; повідомлення про початок виконання будівельних робіт ДП71 від 05.03.2025 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «РІВЕРСАЙД.» про визнання протиправними дій та скасування рішень задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати:

- наказ Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради «Про затвердження містобудівних умов та обмежень» №73 від 29.02.2025 р.;

- наказ Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради «Про затвердження містобудівних умов та обмежень» №74 від 29.02.2025 р.;

- наказ Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради «Про затвердження містобудівних умов та обмежень» №75 від 29.02.2024 р.

Скасувати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Нове будівництво індивідуальних житлових будинків у районі пров. Широкого, м. Дніпро», наданні Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради () Товариству з обмеженою відповідальністю «РІВЕРСАЙД.»:

- MU01:1983-7157-8092-0737 від 29.02.2024 року;

- MU01:1955-7770-1866-0193 від 29.02.2024 року;

- MU01:1968-9648-9190-3062 від 29.02.2024 року.

Визнати протиправними дії Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради () з реєстрації поданих Товариством з обмеженою відповідальністю «РІВЕРСАЙД.» ():

- повідомлення про початок виконання підготовчих робіт ДП75 від 07.03.2024 року;

- повідомлення про початок виконання будівельних робіт ДП84 від 08.11.2024 року;

- повідомлення про початок виконання будівельних робіт ДП71 від 05.03.2025 року.

Скасувати реєстрацію:

- повідомлення про початок виконання підготовчих робіт ДП75 від 07.03.2024 року;

- повідомлення про початок виконання будівельних робіт ДП84 від 08.11.2024 року;

- повідомлення про початок виконання будівельних робіт ДП71 від 05.03.2025 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук