Справа № 200/673/25
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року Справа№200/673/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за первісним позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 21 341,24 грн та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2025 року Головне управління ДПС у Донецькій області (далі ГУ ДПС у Донецькій області, позивач) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу до бюджету у розмірі 21 341,24 грн, а саме:

- податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (код класифікації доходів бюджету 18010200, код території UA0011148) у сумі 14 566,24 грн;

- податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код класифікації доходів бюджету 18010300, код території UA0011148) у сумі 6 775,00 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за ОСОБА_1 обліковується податковий борг, який раніше не був заявлений до суду, у розмірі 21 341,24 грн та який виник з причини несплати узгоджених грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, у т. ч.: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, на підставі податкових повідомлень-рішень. Враховуючи те, що зазначена сума заборгованості перед бюджетом самостійно відповідачем не сплачена, ГУ ДПС у Донецькій області просить у судовому порядку стягнути наведену суму податкового боргу.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24.02.2025 року було відкрито провадження в даній адміністративній справі.

11 березня 2025 року до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначив, що до сплати податку за податкові періоди 2022 та 2021 рік належить застосовувати положення чинного на час їх виникнення підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, яким звільнено від нарахування та сплати податку власників нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, тому у задоволенні позову просив відмовити.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що податкові повідомлення-рішення, на підставі яких виник податковий борг, були складені податковим органом 20.10.2023 за податковий період 2021 та 2022 рр. з урахуванням норм підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу в редакції Закону № 3050. Податкові повідомлення-рішення були направлені відповідачу засобами поштового зв`язку в порядку, визначеному статтею 42 Кодексу та вважаються врученими 24.04.2024. Платник податків не вжив жодних заходів для своєчасного погашення податкових зобов`язань, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

11 березня 2025 року на адресу суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень у розмірі 21 341,24 грн., а саме: податкові повідомленнярішення вiд 20.10.2023 за №0-0516-UA0011148, №0-0516-UA0011148, №0-0516-UA0011148, №0-0516-UA0011148, №0-0516-UA0011148, №0-0516-UA0011148, №0-0516-UA0011148, №0-0516-UA0011148, №0-0516-UA0011148, №0-0516-UA0011148 та №0-0516-UA0011148 (далі Спірні ППР).

Позов обґрунтований тим, що спірні податкові повідомлення-рішення за податковий період 2021 та 2022 року було направлено лише 08.04.2024 року, тобто з порушенням строків, визначених пунктом 266.7.2. ПК України. Разом з цим, стосовно сплати податку за податкові періоди 2022 та 2021 рік належить застосовувати положення чинного на час їх виникнення підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, яким звільнено від нарахування та сплати податку власників нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової та нежитлової нерухомості.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17.03.2025 року вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень об`єднано у справі №200/673/25 в одне провадження з первісним позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 21 341,24 грн.

02 квітня 2025 року до суду надійшов відзив на зустрічний позов, в якому представник ГУ ДПС у Донецькій області зазначив, що податкові повідомлення-рішення, на підставі яких виник податковий борг, були складені податковим органом 20.10.2023 за податковий період 2021 та 2022 рр. з урахуванням норм підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу в редакції Закону № 3050. Податкові повідомлення-рішення були направлені відповідачу засобами поштового зв`язку в порядку, визначеному статтею 42 Кодексу та вважаються врученими 24.04.2024. Тому доводи ОСОБА_1 щодо його звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період 2021-2022 рр. є безпідставними та не обґрунтованими.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , який має податкову адресу: АДРЕСА_1 , є власником об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Відносно ОСОБА_1 були сформовано податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки:

- податкове повідомлення - рішення форми «Ф» від 20.10.2023 № 0-0516-UA0011148 у сумі 3384,35 грн за об`єкт житлової нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 84,13 м2, за 2021 рік;

- податкове повідомлення - рішення форми «Ф» від 20.10.2023 № 0-0516-UA0011148 у сумі 2133,60 грн за об`єкт нежитлової нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 177,80 м2, за 2021 рік;

- податкове повідомлення - рішення форми «Ф» від 20.10.2023 № 0-0516-UA0011148 у сумі 1118,40 грн за об`єкт нежитлової нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 46,60 м2, а саме у власності 1/2 частина 23,30 м2, за 2021 рік;

- податкове повідомлення - рішення форми «Ф» від 20.10.2023 № 0-0516-UA0011148 у сумі 648,05 грн за об`єкт житлової нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 45,00 м2, за 2021 рік;

- податкове повідомлення - рішення форми «Ф» від 20.10.2023 № 0-0516-UA0011148 у сумі 1778,06 грн за об`єкт житлової нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 44,20 м2, за 2021 рік;

- податкове повідомлення - рішення форми «Ф» від 20.10.2023 № 0-0516-UA0011148 у сумі 1649,33 грн за об`єкт житлової нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 41,00 м2, за 2021 рік;

- податкове повідомлення - рішення форми «Ф» від 20.10.2023 № 0-0516-UA0011148 у сумі 3530,77 грн за об`єкт житлової нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 84,13 м2, за 2022 рік;

- податкове повідомлення - рішення форми «Ф» від 20.10.2023 № 0-0516-UA0011148 у сумі 2311,40 грн за об`єкт нежитлової нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 177,80 м2, за 2022 рік;

- податкове повідомлення - рішення форми «Ф» від 20.10.2023 № 0-0516-UA0011148 у сумі 1211,60 грн за об`єкт нежитлової нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 46,60 м2, а саме у власності 1/2 частина 23,30 м2, за 2021 рік;

- податкове повідомлення - рішення форми «Ф» від 20.10.2023 № 0-0516- UA0011148 у сумі 1854,99 грн за об`єкт житлової нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 44,20 м2, за 2022 рік;

- податкове повідомлення - рішення форми «Ф» від 20.10.2023 № 0-0516- UA0011148 у сумі 1720,69 грн за об`єкт житлової нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 41,00 м2, за 2022 рік.

Податкові повідомлення-рішення були направлені ОСОБА_1 рекомендованим листом 08.04.2024 року з повідомленням про вручення: трек-номер 775 - повернуто поштою трек-номер 219 з відміткою «повертається за закінченням терміну зберігання» 24.04.2024.

З метою погашення податкового боргу податковим органом на адресу відповідача в установленому законом порядку було направлено податкову вимогу форми «Ф» від 18.09.2024 № 0-0599 на суму 35689,12 грн, яку 19.09.2024 спрямовано на адресу боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Лист з вимогою не вручено та повернуто поштою 17.10.2024 з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Доказів оскарження чи відкликання вимоги суду не надано.

ОСОБА_1 вважає, що спірні ППР прийняті податковим органом з пропуском строків давності при визначенні сум грошового зобов`язання та їх надсилання, та підлягають скасуванню з огляду на впровадження воєнного стану, а також положення п. 69.22 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, оскільки у контролюючого органу відсутні підстави для нарахування податкового зобов`язання.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

На підставі п.п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України, об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 261 ПК України).

За положеннями п.п. 266.3.1 та 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

За змістом пп. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 ПК України, сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (пп. 266.6.1. п. 266.2 ст. 266 ПК України).

Відповідно до п.п. 266.5.1. п. 266.5. ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та тинів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1.5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно із абз. 7 пп. 266.7.1 п. 266. 7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

На підставі ст. 266 п. 266.7. пп. 266.7.2. ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком). Тобто, до 1 липня наступного року, за попередній рік.

Отже, вказана норма визначає порядок і строки надсилання (вручення) рішення контролюючого органу.

Норма, що визначає строки давності закріплена в ст. 102 ПК України, відповідно до якої контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Положення ст. 266 п. 266.10. пп. 266.10.3. ПК України містить положення про те, що податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.

Затримка у надісланні (врученні) контролюючим органом у встановлений ст. 266 п. 266.7. пп. 266.7.2. ПК України строк може свідчити лише про порушення процедури направлення (вручення).

Невручення, несвоєчасне вручення податкового повідомлення-рішення впливає на дату початку перебігу строку сплати нарахованого грошового зобов`язання, а також на звільнення від відповідальності за несвоєчасну його сплату, як це і передбачено ст. 266 п. 266.10. пп. 266.10.2. ПК України.

Факт недотримання контролюючим органом строків направлення податкового повідомлення-рішення не може бути підставою для звільнення платника податку від обов`язку щодо своєчасної сплати суми податку. Порушення строку направлення податкового повідомлення-рішення не впливає на його законність.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 13 лютого 2018 р. у справі № 820/1975/17 та від 28 лютого 2020 р. у справі № 804/4231/16.

Разом з цим, як вже було зазначено судом вище, базовий податковий (звітний) період із нарахування та сплати такого податку дорівнює календарному року (пп. 266.6.1. п. 266.2 ст. 266 ПК України).

Згідно з пп. 266.10.3 "а" п.266.10 ст.266 ПК України, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, граничний строк сплати грошових зобов`язань позивачем за 2021 базовий (звітний) період 30.08.2022, за 2022 базовий (звітний) період 30.08.2023.

Отже, за 2021 базовий (звітний) період має обраховуватись строк давності 1095 днів саме з 30.08.2022, та за 2022 базовий (звітний) з 30.08.2023 відповідно.

З огляду на те, що оскаржувані ППР прийняті 20.10.2023 року, контролюючий орган не допустив пропуску строку давності при визначенні сум грошового зобов`язання із податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки за 2021 та 2022 роки. Строк давності 1095 днів для визначення суми грошових зобов`язань із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021 та 2022 роки спливає, відповідно, у 2024 2025 роках.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжений відповідними Указами та діє по теперішній час.

За статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" № 2120-ІХ від 15 березня 2022 року доповнено пункт 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України підпунктом 69.22, відповідно до якого тимчасово, на період дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, положення статті 266 цього Кодексу застосовуються з урахуванням таких особливостей:

за 2021 та 2022 податкові (звітні) роки не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та за об`єкти житлової нерухомості, що стала непридатною для проживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;

за період з 1 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності юридичних осіб, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та за об`єкти житлової нерухомості, що стала непридатною для проживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;

тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації. При цьому платники податку - юридичні особи протягом шести календарних місяців після місяця, в якому припинено чи скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, мають право подати уточнюючу податкову декларацію, в якій відображаються зміни розміру податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за відповідний податковий період. Для платників податку - фізичних осіб контролюючий орган самостійно обчислює податкове зобов`язання за період з 1 січня по 1 березня 2022 року.

Водночас, відповідно до підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України (що діє з 06.05.2023 згідно Закону № 3050-IX) тимчасово, на період дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, положення статті 266 цього Кодексу застосовуються з урахуванням таких особливостей:

підставою для обчислення податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних та/або юридичних осіб, що були пошкоджені або знищені, є відомості, визначені статтею 266 цього Кодексу, дані Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України (далі - Реєстр майна), та дані Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, визначеного у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не нараховується та не сплачується:

1) за об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України:

за 2021 та 2022 роки - за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, що перебувають у власності фізичних осіб;

за період з 1 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року - за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, що перебувають у власності юридичних осіб, та за об`єкти нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та/або юридичних осіб.

Починаючи з 1 січня 2023 року за об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що перебувають у власності фізичних та/або юридичних осіб, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не нараховується та не сплачується за період з першого числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку активних бойових дій або тимчасової окупації, до останнього числа місяця, у якому завершено бойові дії або тимчасову окупацію на відповідній території.

У 2022 році існував Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 28.10.2022 року, затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 № 75.

Відповідно до цього Наказу Покровська міська територіальна громада Покровського району Донецької області була включена до цього Переліку. Цей Наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 від 22.12.2022 року.

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309, Покровська міська територіальна громада Покровського району Донецької області з 24.02.2022 року належать до Території можливих бойових дій.

Отже, до 06.05.2023 (набрання чинності змін в ПК) пп. 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України передбачав, що в період воєнного стану платники податків звільняються від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, розташоване на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації.

На підставі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави.

У Рішенні Конституційного Суду № 1-рп/99 від 09.02.1999 року зазначено: «За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи)».

Тобто, за нормами ПК України, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин та були чинні на момент виникнення спірних правовідносин, єдиною умовою для ненарахування та несплати зазначених податкових зобов`язань було розташування відповідних об`єктів нерухомого майна на території, на якій ведуться (велися) бойові дії.

Відповідно до положення пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 року за № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» (у спірний період), відповідно до якого до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються території можливих бойових дій та території активних бойових дій.

Також суд зауважує, що застосування приписів пп.69.22 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України не відповідатиме принципу правової визначеності, складовою якого є принцип легітимних очікувань, який має застосовуватись не лише на етапі нормотворчої діяльності, а й під час безпосереднього застосування чинних норм права, що даватиме можливість особі в розумних межах передбачати наслідки своїх дій.

За практикою ЄСПЛ, яка сформувалась з питань імперативності правил про прийняття рішення на користь платників податків, у разі існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків слід віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків (справа «Серков проти України», заява № 39766/05, пункт 43).

Отже, враховуючи вищевикладене, Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» від 11.04.2023 року № 3050-ІХ, який набрав чинності 06.05.2023 року, має застосовуватись до правовідносин, що виникли після 06.05.2023 року.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2025 у справі № 200/2162/24.

Враховуючи викладене, оскільки нерухоме майно ОСОБА_1 розміщене у Покровській міській територіальній громаді Покровського району Донецької області, відтак за 2021 та 2022 податкові (звітні) роки ОСОБА_1 звільнений від сплати податку на нерухоме майно за об`єкти житлової нерухомості, а з 01.03.2022 року позивач звільнений від сплати податку на нерухоме майно за об`єкти нежитлової нерухомості.

Разом з цим, базовий податковий (звітний) період нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, дорівнює календарному року (пп. 266.6.1. п. 266.2 ст. 266 ПК України) і не передбачає можливості щомісячного нарахування, а нараховується щорічно (один раз) за попередній рік.

Тобто, не зважаючи на період користування об`єктами нерухомого майна протягом звітного року, платник податків сплачує цей податок у сумі, яка обраховується виходячи зі ставки податку, помноженої на кв.м. загальної площі об`єкту нерухомого майна.

А отже, податкові повідомлення-рішення:

- від 20.10.2023 № 0-0516-UA0011148 у сумі 3384,35 грн за об`єкт житлової нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 84,13 м2, за 2021 рік;

- від 20.10.2023 № 0-0516-UA0011148 у сумі 648,05 грн за об`єкт житлової нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 45,00 м2, за 2021 рік;

- від 20.10.2023 № 0-0516-UA0011148 у сумі 1778,06 грн за об`єкт житлової нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 44,20 м2, за 2021 рік;

- від 20.10.2023 № 0-0516-UA0011148 у сумі 1649,33 грн за об`єкт житлової нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 41,00 м2, за 2021 рік;

- від 20.10.2023 № 0-0516-UA0011148 у сумі 3530,77 грн за об`єкт житлової нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 84,13 м2, за 2022 рік;

- від 20.10.2023 № 0-0516-UA0011148 у сумі 1854,99 грн за об`єкт житлової нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 44,20 м2, за 2022 рік;

- від 20.10.2023 № 0-0516-UA0011148 у сумі 1720,69 грн за об`єкт житлової нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 41,00 м2, за 2022 рік,

підлягають скасуванню.

Також, підлягає скасуванню податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 20.10.2023 № 0-0516-UA0011148 у сумі 2311,40 грн за об`єкт нежитлової нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 177,80 м2, за 2022 рік, оскільки базовий податковий (звітний) період нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, дорівнює календарному року (пп. 266.6.1. п. 266.2 ст. 266 ПК України) і не передбачає можливості щомісячного нарахування, а нараховується щорічно (один раз) за попередній рік.

Позовні вимоги про скасування податкових повідомлень рішень:

- від 20.10.2023 № 0-0516- UA0011148 у сумі 2133,60 грн за об`єкт нежитлової нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 177,80 м2, за 2021 рік;

- від 20.10.2023 № 0-0516-UA0011148 у сумі 1118,40 грн за об`єкт нежитлової нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 46,60 м2, а саме у власності 1/2 частина 23,30 м2, за 2021 рік;

- від 20.10.2023 № 0-0516-UA0011148 у сумі 1211,60 грн за об`єкт нежитлової нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 46,60 м2, а саме у власності 1/2 частина 23,30 м2, за 2021 рік,

задоволенню не підлягають, оскільки позивач звільнений від сплати податку на нерухоме майно за об`єкти нежитлової нерухомості з 01.03.2022 року.

З приводу позовних вимог Головного управління ДПС у Донецькій області про стягнення податкового боргу з ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

На підставі п.п. 16.1.4. п.16.1. ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обов`язком. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Підстави припинення податкового обов`язку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3. статті 37 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 38.1. статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 38.2. статті 38 Податкового кодексу України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

У відповідності до пункту 265.1 статті 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

На підставі підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

За підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 даного Кодексу об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

На підставі пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1).

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (підпункт 266.3.2).

Як вбачається із приписів підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 даного Кодексу, органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

На підставі підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до підпункту 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 даної статті цього ж Кодексу обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

На підставі підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

У порядку підпункту 266.9.1 пункту 266.9 статті 266 Податкового кодексу України податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

Як слідує з положень підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 даного Кодексу податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується: фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

За підпунктом 14.1.175 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в порядку оскарження, але несплаченого у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

У відповідності до пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Отже, факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.

Судом встановлено, що за ОСОБА_1 рахувався податковий борг в сумі 21 341,24 грн, який виник з причини несплати узгоджених грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, у т. ч.: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової та нежитлової нерухомості.

Дана заборгованість виникла на підставі винесених податкових повідомлень-рішень від 20.10.2023 за №0-0516-UA0011148, №0-0516-UA0011148, №0-0516-UA0011148, №0-0516-UA0011148, №0-0516-UA0011148, №0-0516-UA0011148, №0-0516-UA0011148, №0-0516-UA0011148, №0-0516-UA0011148, №0-0516-UA0011148 та №0-0516-UA0011148.

Судом надано оцінку правомірності винесення податкових повідомлень-рішень від 20.10.2023 у цій справі, згідно якої податкові повідомлення-рішення № 0-0516-UA0011148 у сумі 3384,35 грн, № 0-0516-UA0011148 у сумі 648,05 грн, № 0-0516-UA0011148 у сумі 1778,06 грн, № 0-0516-UA0011148 у сумі 1649,33 грн, № 0-0516-UA0011148 у сумі 3530,77 грн, № 0-0516-UA0011148 у сумі 1854,99 грн, № 0-0516- НОМЕР_1 у сумі 1720,69 грн, № 0-0516- НОМЕР_1 у сумі 2311,40 грн, підлягають скасуванню.

За таких обставин позовна заява Головного управління ДПС у Донецькій області про стягнення податкового боргу з ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково на суму 4463,60 грн.

У зв`язку з наведеним, позовні вимоги сторін підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення податкового боргу з ОСОБА_1 у розмірі 4463,60 грн; визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20.10.2023 № 0-0516-UA0011148, № 0-0516-UA0011148, № 0-0516-UA0011148, № 0-0516-UA0011148, № 0-0516-UA0011148, № 0-0516-UA0011148, № 0-0516-UA0011148, № 0-0516-UA0011148.

Згідно вимог частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір за первісним позовом вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача за первісним позовом не підлягають.

Згідно частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за зустрічним позовом за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн, відтак, на користь ОСОБА_1 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області, судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 766,25 грн.

Керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Головного управління ДПС у Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 21 341,24 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_7 , місце проживання: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 ) податковий борг в розмірі 4463 (чотири тисячі чотириста шістдесят три) грн 60 коп, а саме: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код класифікації доходів бюджету 18010300, код території UA0011148).

3. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

4. Зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень з первісним позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 21 341,24 грн задовольнити частково.

5. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 20.10.2023 року № 0-0516-UA0011148, № 0-0516-UA0011148, № 0-0516-UA0011148, № 0-0516-UA0011148, № 0-0516-UA0011148, № 0-0516-UA0011148, № 0-0516-UA0011148, № 0-0516-UA0011148.

6. В іншій частині зустрічних позовних вимог - відмовити.

7. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_7 , місце проживання: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 766 (сімсот шістдесят шість) гривень 25 копійок.

Судове рішення складено та підписано 21 травня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.М. Чучко