Справа № 384/127/25
Суддя: Галицький В. В.
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я Справа № 384/127/25 І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И №пр. 2-а/384/4/2025

15 травня 2025 року Вільшанський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Галицького В.В.,

зі секретарем судового засідання Лалаян А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Вільшанка Кіровоградської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, третя особа, поліцейський Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області сержант поліції Смолянінов Дмитро Сергійович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

27.03.2025 року до Вільшанського районного суду Кіровоградської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, третя особа, поліцейський Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області сержант поліції Смолянінов Дмитро Сергійович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Позов мотивовано тим, що 14.03.2025 року, о 10 год. 32 хв., постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4266964, що склав поліцейський Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області (підпорядковане Головному Управлінню національної поліції в Кіровоградській області) сержант поліції Смолянінов Дмитро Сергійович, позивач притягається до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 3400 грн.. Згідно постанови: «14.03.2025 10:26:01, м. Олександрія, вулиця Осіння, 47, водій керуючи ТЗ не мав посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, чим порушив п.2.1 а ПДР - керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ». Дана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою, а інкриміноване правопорушення взагалі не відповідає фактичним обставинам справи виходячи з наступного. 14.03.2025, біля 10:00 год., керуючи легковим седаном Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , позивач зупинений вище вказаним поліцейським в районі будинку №47, по вул. Осіння, м. Олександрія та йому, безпідставно висунута вимога щодо перевірки документів, на що поліцейському надані технічний паспорт транспортного засобу і водійське посвідчення серії НОМЕР_2 , категорії «В, С», видане 16.05.1998 ДАІ УМВС Вільшанка, Кіровоградської області. Після цього поліцейський повідомив, що вимушений викликати експерта, але біля 10:30 год. на місце зупинки позивача прибув старший дізнавач Олександрійського РВП Скоробагацька Анжела Панасівна, яка без участі експерта, склала протокол огляду місця події в якому виклала свою особисту думку про те, що посвідчення може мати ознаки підробки (примітка - які саме ознаки - не вказано), серія та номер посвідчення може значитися за іншою особою (за якою саме - не вказано), після чого посвідчення вилучене (без вказівки на мету такого вилучення). Після цього, не дивлячись на те, що позивач повідомив вищевказаним посадовим особам, що перебуває у 400 км. від місця свого фактичного проживання, позивач пред`явив законну вимогу про надання йому тимчасового талону на право керування транспортними засобами, проте ані ОСОБА_2 , ані ОСОБА_3 , не надали позивачу тимчасового посвідчення водія і таким чином, позбавили позивача права керування транспортними засобами, незаконно прийнявши на себе функцію суду. Порушення законодавства, що слідували одне за одним, входить у пряме протиріччя як з нормами законодавства: ст.298-3 КПК України «Вилучення речей і документів», так і Постановою КМУ від 17.12.2008 №1086 «Про затвердження Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення», так і з вимогами «Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення», де вказано, що посадові особи у разі вилучення посвідчення водія зобов`язані видати йому тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Таким чином, поліцейський Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Смолянінов Д.С. не маючи ані спеціальних знань в галузі технічної експертизи документів, без використання навіть думки експерта, не маючи висновку технічної експертизи документу, тобто без будь-яких підстав та доказів недійсності водійського посвідчення (скоєння правопорушення) - склав оскаржувану постанову та піддав позивача адміністративному стягненню. При цьому, під час розгляду справи і винесення оскаржуваної постанови, вищевказана посадова особа не вдалася до дослідження всіх обставин справи, не врахувала клопотання позивача про відкладення розгляду справи, про допуск захисника, пояснення позивача про наявність та необхідність огляду всіх документів, що підтверджують навчання позивача в автошколі та отримання посвідчення водія у законний спосіб (свідоцтво про навчання, екзаменаційна картка з реквізитами посвідчення, технічний талон до посвідчення водія, медичні довідки, т.і.) не враховуючи пояснення жінки позивача, що була пасажиром його авто, а керуючись тільки особистими здогадами та припущеннями, що посвідчення водія, яким позивач користувався на протязі 27 років, може мати неназвані ними ознаки підробки - прийняв рішення, що суперечить не тільки спеціальним нормам права, що визначені в позові, а взагалі перекидає «догори дригом» всі норми цивілізованого суспільства. Іншими словами, не зважаючи на те, що водійське посвідчення отримано позивачем у відповідності до встановленої в державі на 1998 рік правової процедури і якщо навіть припускати, що серія і номер водійського посвідчення помилково внесені в невідомі позивачу (неназвані поліцією) бази якихось електронних даних, до яких позивач не мав і не має доступу, помилки державних органів та посадових осіб не можуть бути використані проти позивача в порушення його конституційних прав тому, що принцип «належного урядування», не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Моskal V. Роland), заява № 10373/05, пункт 73). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Ріпсоvа аnd Ріne v. thе Сzech RерubІіс), заява № 36548/97, пункт 58). Таким чином, поліцейський Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Смолянінов Д.С., не маючи жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а тільки на своїх припущеннях притягнув його до відповідальності, повністю ігноруючи вимоги ст.251, 252 КУпАП, ст.69 КАСУ. В оскаржуваній постанові, посадова особа не вказала, що позивачем їй передано посвідчення водія серії НОМЕР_2 , категорії «В, С», видане 16.05.1998 ДАІ УМВС Вільшанка, Кіровоградської області, проте даний факт має фактичне підтвердження - вищевказаним протоколом огляду місця події яким вилучено те саме посвідчення водія, що отримав поліцейський. Саме така обставина повністю суперечить змісту оскаржуваної постанови, де не вказано ніяких доведених і достатньо обґрунтованих доказів провини позивача у вчиненні правопорушення по ч.2 ст.126 КУПаП, а отже суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення не вирішена і не доведена ніяким чином. Судовий збір у сумі 605,60 грн. сплачено позивачем та при задоволенні позову - ця сума підлягає стягненню з відповідача і поверненню позивачу. Позивач просить суд постанову поліцейського Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області сержанта поліції Смолянінова Дмитра Сергійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4266964 від 14.03.2025 року відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 04.04.2025 року, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом для участі в судовому засіданні учасників справи (їх представників).

15.04.2025 року від представника відповідача Головного управління національної поліції в Кіровоградській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

22.04.2025 року від Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області до суду надійшла копія постанови ЕНА № 4266964 від 14.03.2025 року та DVD диск.

22.04.2025 року від позивача до суду надійшло клопотання про долучення письмових доказів до матеріалів справи, а саме: копія постанови про закриття кримінального провадження від 02.04.2025 року старшого дізнавача сектору дізнання Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Скоробагацької А.П..

Позивач в судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Головного управління національної поліції в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відзив на позов суду надав 15.04.2025 року.

Відповідач поліцейський Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області сержант поліції Смолянінов Д.С. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Згідно з ч.3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновків експертів, показами свідків.

Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено наступне: із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4266964 від 14.03.2025 року відносно ОСОБА_1 вбачається, що 14.03.2025 року 10:26:01, м. Олександрія, вулиця Осіння, 47, водій керуючи ТЗ не мав посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, чим порушив п.2.1. а ПДР - керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ ч. 2 ст. 126 КУпАП. Згідно з прийнятим рішенням по справі до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн..

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 02.04.2025 року старшого дізнавача сектору дізнання Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Скоробагацької А.П., кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 14.03.2025 - закрити у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України.

Проте, у позовній заяві позивач зазначив, що поліцейський Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Смолянінов Д.С., не маючи висновку технічної експертизи документу, тобто без будь-яких підстав та доказів недійсності водійського посвідчення (скоєння правопорушення) - склав оскаржувану постанову та піддав позивача адміністративному стягненню. При цьому, під час розгляду справи і винесення оскаржуваної постанови, вищевказана посадова особа не вдалася до дослідження всіх обставин справи, не врахувала клопотання позивача про відкладення розгляду справи, про допуск захисника, пояснення позивача про наявність та необхідність огляду всіх документів, що підтверджують навчання позивача в автошколі та отримання посвідчення водія у законний спосіб (свідоцтво про навчання, екзаменаційна картка з реквізитами посвідчення, технічний талон до посвідчення водія, медичні довідки, т.і.), а керуючись тільки особистими здогадами та припущеннями, що посвідчення водія, яким позивач користувався на протязі 27 років, може мати неназвані поліцейським ознаки підробки - прийняв рішення, не зважаючи на те, що водійське посвідчення отримано позивачем у відповідності до встановленої в державі на 1998 рік правової процедури, не маючи жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення притягнув ОСОБА_1 до відповідальності. Відповідач саме навмисно, усвідомлено, цілеспрямовано та незаконно склав оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення, взагалі не маючи права.

У відповідності до екзаменаційної картки водія від 12.05.1998 року, свідоцтва № НОМЕР_3 виданого 15.05.1998 року, довідки №482 від 16.05.1998 року, талону ЕІЯ №110677 до посвідчення водія «ВС» виданого Вільшанським РЕП 16.05.1998 року, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчався з 01.06.1996 року по 15.05.1998 року за програмою водій категорії «ВС». Видано посвідчення водія серія НОМЕР_2 (а.с. 4-5).

Відповідачем не надано суду висновку технічної експертизи документа, або інших належних та допустимих доказів які б підтверджували підробку посвідчення водія позивача.

Відповідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підтвердженням вчинення адміністративного правопорушення є докази. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На відеозапису, наданому відповідачем на підтвердження винесення оскаржуваної постанови не зафіксовано, що позивач 14.03.2025 року керуючи ТЗ не мав посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії.

Таким чином, приймаючи до уваги, що правопорушення (у разі його вчинення) має бути належним чином зафіксоване відповідачем, беручи до уваги що відповідач скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву, а твердження позивача про те, що він 14.03.2025 року керуючи ТЗ мав посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, неспростовані відповідачем, як у винесеній останнім постанові відносно позивача, так і шляхом надання суду належних та допустимих доказів, перелік яких визначений ст.251КУпАП, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕНА № 4266964 від 14.03.2025 року по справі про адміністративне правопорушення, винесена відповідачем, не містить достатніх та беззаперечних доказів порушення позивачем п. 2.1 (а) ПДР, та, як наслідок, вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 126 КУпАП, більш того, вина позивача не підтверджується будь-якими іншими, передбаченими процесуальним законом, зокрема, ст.251 КУпАП, доказами.

Суду не надано жодних фото- та відеоматеріалів за допомогою яких зафіксовано порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 14.03.2025 року.

Частиною 3 ст. 286 КАС визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що позивач допустив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП, а відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, у зв`язку із чим його постанова підлягає скасуванню як незаконна.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Інші доводи зазначені представником відповідача у відзиві на позовну заяву в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли.

Частиною 1 ст.139 КАС України, передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Миколаївській області стягнути судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.126 КУпАП, ст.ст. 241-246, 250, 255, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, третя особа, поліцейський Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області сержант поліції Смолянінов Дмитро Сергійович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Постанову поліцейського Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області сержанта поліції Смолянінова Дмитра Сергійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4266964 від 14.03.2025 року відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 3400 грн. - скасувати.

Закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, місцезнаходження: вул. Віктора Чміленка, 41, м. Кропивницький, 25006, .

Третя особа: поліцейський Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області сержанта поліції Смолянінов Дмитро Сергійович, місцезнаходження: вул. 6-го Грудня, 49, м.Олександрія, Кіровоградська область, 28000.

Суддя: