Справа № 160/4717/25
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2025 рокуСправа №160/4717/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
13.02.2025 ОСОБА_1 (далі позивач) через свого представника адвоката Рудика В.М. (далі представник позивача) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, (далі відповідачі), в якому просила:
- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах та у пільгових розмірах відповідно до положень пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи: з 20.08.1987 по 21.11.1988, з 22.01.1991 по 19.09.1994, з 02.10.2002 по 04.04.2003, з 14.05.2004 по 09.08.2004, з 01.10.2004 по 06.07.2006, з 03.11.2006 по 23.01.2008, з 25.04.2008 по 24.01.2025 та період служби в армії з 25.11.1988 по 23.11.1990;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.01.2025 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2025 відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами з 06.03.2025 відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області витребувані матеріали, які були на розгляді при прийнятті спірного рішення стосовно позивача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.04.2025 продовжено строк розгляду адміністративної справи № 160/4717/25 на 30 днів.
05.03.2025 в системі «Електронний суд» надійшов відзив ГУ ПФУ в Донецькій області, в якому представник просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що за матеріалами електронної пенсійної справи страховий стаж позивача становить 31 рік 05 місяців 05 днів. Пільговий стаж за Списком №2 не підтверджений в установленому порядку, а до страхового стажу зараховано всі періоди. До пільгового стажу роботи не зараховано період роботи по Списку № 2 з 01.08.2008 по 24.01.2024 згідно довідки від 24.01.2025 № 362, виданої АТ «Нікопольський завод феросплавів», оскільки пільгова довідка підписана директором з економіки та фінансів, відсутня інформація щодо уповноваження на право підписання пільгових довідок, що не відповідає додатку № 5 Порядок № 637. Для підтвердження інших періодів щодо роботи за Списком № 2 уточнюючи довідки відповідно до пункту 20 Постанови № 637 не надані. Також відповідач зазначив, що врахування до пільгового стажу періоду строкової військової служби можливо за умови додержання умов статті 8 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». За результатами перевірки електронної пенсійної справи встановлено за доцільне пільговий стаж за Списком № 2 розрахувати за даними Реєстру застрахованих осіб за періоди 2008-2024 роки по підприємству АТ «Нікопольський завод феросплавів» (Нікопольська міська територіальна громада) відповідно до пункту 20 Порядок № 637, оскільки Нікопольська міська територіальна громада відноситься до територій бойових дій з 31.05.2023 згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309. Щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувати позивачу до стажу роботи представник відповідача зазначив, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, а ГУ ПФУ в Донецькій області не має доступу до електронної пенсійної
18.03.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначив, що позивач не перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, адже йому ще не призначена пенсія. Також представник наголосив, що з 01.08.2008 по 24.01.2024 позивач працював на роботах, що передбачені Списком № 2, має загальний стаж 14 років 11 місяців 18 днів, а отже набув право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Щодо віку, з якого позивач набув право на пенсію, просив застосувати висновки Верховного Суду у типовій справі № 360/3611/20 (Пз-/9901/32/20). Також представник позивача зазначив, що постановою КМУ № 5 від 12.08.1993 чітко не регламентовано, хто саме має підписувати довідки про підтвердження пільгового стажу, це питання відноситься до організації структури роботодавця, а тому вважав довідку № 362 від24.01.2025 належним доказом на підтвердження наявності у позивача пільгового стажу.
ГУ ПФУ в Дніпропетровській області правом на подачу відзиву не скористався, разом з тим, 17.04.2025 в системі «Електронний суд» були надані витребувані судом матеріали справи, на підставі яких було прийнято оскаржуване рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 29.01.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 ст. 114 Закону України №1058.
Також в рішенні зазначено, що вік заявника становить 54 роки 04 місяці, страховий стаж позивача - 31 рік 05 місяців 05 днів, пільговий стаж роботи по Списку № 2 не підтверджений в установленому порядку.
В рішенні зазначено, що до пільгового стажу роботи не зараховано період роботи по Списку № 2 з 01.08.2008 по 24.01.2024 згідно довідки від 24.01.2025 № 362, виданої АТ «Нікопольський завод феросплавів», оскільки пільгова довідка підписана директором з економіки та фінансів та відсутня інформація щодо уповноваження на право підписання пільгових довідок, що не відповідає додатку № 5 Постанови КМУ від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній».
За наведених обставин ГУ ПФУ в Донецькій області прийнято рішення відмовити заявнику в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 статті Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи за Списком 2, що дає право на пенсію за списком 2 та необхідного пенсійного віку 55 років.
Отже, спір між сторонами виник з підстав протиправності рішення ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу та пенсійного віку.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Статтею 13 Закону № 1788-XII було передбачено зменшення пенсійного віку для чоловіків і жінок відносно загального пенсійного віку (60 років для чоловіків і 55 років для жінок) з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 10 років для працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, та на 5 років для працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці; зменшення пенсійного віку та стажу для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 5 років.
Згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ в редакції чинній після внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213- VІІІ працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За конституційним поданням народних депутатів України Закон № 213-VIII перевірявся на відповідність Конституції України та рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 у справі № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII (пункт 1 Рішення № 1-р/2020).
У рішенні від 23.01.2020 Конституційний Суд України зробив висновок щодо неконституційності підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах та визнав неконституційною, зокрема, статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII (пункт 1 Рішення № 1-р/2020).
З аналізу пункту «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ до внесення змін вбачається, що цей пункт передбачав право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 для чоловіків після досягнення 55 років, а для жінок після досягнення 50 років.
В той же час, редакція пункту «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ після внесення змін 02.03.2015 встановила єдиний вік, з досягненням якого виникає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 як у чоловіків, так і у жінок і це 55 років.
У зразковій справі № 360/3611/20 (Пз/9901/32/20) від 21.04.2021 досліджувалося питання підвищення пенсійного віку, встановленого Законом України № 213-VІІІ, який набрав чинності з 01.04.2015, а саме збільшення раніше передбаченого пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ віку набуття права на пенсію на пільгових умовах жінкам з 50 років до 55 років.
Враховуючи, що пункт «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ як в редакції до внесення змін Законом № 213- VІІІ так і після внесення змін передбачав право чоловіків на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 саме з 55 років.
В позовній заяві представник позивача посилаючись на п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначає, що право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 передбачено після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» стосується призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
В той же час, право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 передбачено п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з яким працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, пенсія на пільгових умова призначається - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Таким чином, як пункт «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ, так і п. 2 ч. 2 ст. ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV передбачаються призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 чоловікам після досягнення 55 років.
Зі змісту оскаржуваного рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 05.02.2025 вбачається, що позивач на момент звернення досяг 54 років 04 місяців, а отже він не досяг пенсійного віку, який дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
Отже рішення ГУ ПФУ в Донецькій області в цій частині є правомірним.
Що стосується незарахування до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи з 20.08.1987 по 21.11.1988, з 22.01.1991 по 19.09.1994, з 02.10.2002 по 04.04.2003, з 14.05.2004 по 09.08.2004, з 01.10.2004 по 06.07.2006, з 03.11.2006 по 23.01.2008, з 25.04.2008 по 24.01.2025 та періоду служби в армії з 25.11.1988 по 23.11.1990, суд вважає необхідним зазначити наступне.
Зі змісту оскаржуваного рішення від 05.02.2025 вбачається, що ГУ ПФУ в Донецькій області не зарахував до пільгового стажу роботи позивача по Списку № 2 період роботи з 01.08.2008 по 24.01.2024 згідно довідки від 24.01.2025 № 362, виданої АТ «Нікопольський завод феросплавів».
Отже вимоги в частині незарахування періоду служби в армії з 25.11.1988 по 23.11.1990, та період роботи з 20.08.1987 по 21.11.1988, з 22.01.1991 по 19.09.1994, з 02.10.2002 по 04.04.2003, з 14.05.2004 по 09.08.2004, з 01.10.2004 по 06.07.2006, з 03.11.2006 по 23.01.2008, з 25.04.2008 по 01.08.2008 не підлягають задоволенню, оскільки є передчасними та рішення з цього приводу ГУ ПФУ в Донецькій області не приймалося.
Щодо періоду роботи позивача з 01.08.2008 по 24.01.2024 слід зазначити наступне.
Рішенням від 18.03.2025 № 55 ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувало позивачу до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи по Списку № 2 - 13 років 08 місяців 28 днів.

Отже, на сьогоднішній день позивач має необхідний страховий стаж 31 рік 05 місяців 05 днів (з необхідних згідно п.2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV - 30 років) та пільговий стаж роботи по Списку № 2 - 13 років 08 місяців 28 днів (з необхідних згідно п.2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV 12 років 6 місяців), проте через недосягнення пенсійного віку 55 років не набув право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 статті Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з чим вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Оскільки позовних вимог до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області позивачем та його представником не заявлено, в задоволенні до цього відповідача також слід відмовити.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при відмові в позові понесенні позивачем витрати по сплаті судового збору відшкодуванню за рахунок відповідачів не підлягають.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 241-246, 250, 251, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець