Справа № 280/2783/24
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2025 року м. Дніпросправа № 280/2783/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.04.2024 року в адміністративній справі №280/2783/24 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), в якому просив:

визнати протиправними дії Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо відмови ОСОБА_1 у закінченні виконавчого провадження №74059020 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»;

зобов`язати Дніпровський відділ державної виконавчої служби у міст Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 74059020 про стягнення зі ОСОБА_1 штрафу по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА № 0015110 від 24.11.2023 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити. Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що Державною службою України з безпеки на транспорті прийнято постанову від 24.11.2023 серії АА № 0015110, якою на позивача накладено штраф у розмірі 8500,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП). В подальшому, дану постанову пред`явлено до примусового виконання до Дніпровського ВДВС; 06.02.2024 державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 74059020 щодо стягнення з позивача подвійного штрафу у розмірі 17 000,00 грн. Однак, постанову Укртрансбезпеки від 24.11.2023 року серії АА № 0015110 позивач не отримував і про її існування дізнався 27.02.2024 року після ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження. Таким чином, протягом 10 днів з дня отримання даної постанови, тобто у період з 28.02.2024 року по 08.03.2024 року позивач мав або сплатити штраф у розмірі 8 500,00 грн., у зв`язку із чим постанова вважалася би виконаною, або оскаржити її. Позивач 06.03.2024 року добровільно сплатив штраф у розмірі 8500,00 грн., витрати виконавчого провадження та виконавчий збір. Таким чином вважає, що виконавче провадження № 74059020 підлягає закінченню відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідач надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду без змін як законне та обґрунтоване.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Державною службою України з безпеки на транспорті прийнято постанову від 24.11.2023 року серії АА № 0015110, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КупАП та накладено на нього штраф у розмірі 8 500,00 грн.

У постанові зазначено також, що згідно із ч. 2 ст. 308 КУпАП в разі несплати штрафу в строк, установлений ст. 300-2 КУпАП, органи ДВС стягують з правопорушника подвійний штраф в сумі 17 000,00 грн.

Крім того, вказано, що датою набрання постановою законної сили є 09.01.2024 року, строк пред`явлення до виконання до 08.02.2024 року.

Дану постанову позивач не оскаржував, що не заперечується сторонами.

На підставі заяви третьої особи від 30.01.2024 року про примусове виконання постанови, державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білокопитовим Романом Володимировичем 06.02.2024 року відкрито виконавче провадження № 74059020 щодо стягнення зі ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17 000,00 грн. Також, у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено, що стягненню з боржника підлягає виконавчий збір у розмірі 1 700,00 грн.

Того ж дня, державним виконавцем прийнято постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, згідно якої такі витрати складають 415,00 грн.

27.02.2024 року представник позивача - адвокат Іванісов В.С. ознайомився із матеріалами виконавчого провадження № 74059020.

06.03.2024 року позивач сплатив витрати виконавчого провадження 415,00 грн., виконавчий збір в сумі 850,00 грн. та штраф в сумі 8 500,00 грн., що підтверджується копією квитанції, наявною у матеріалах справи.

07.03.2024 року представник позивача звернувся до відповідача із заявою про закінчення виконавчого провадження, однак отримав відмову, оформлену листом від 18.03.2024 року № 37166.

Вважаючи протиправними дії відповідача у закінченні виконавчого провадження №74059020 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами встановленими частиною 1 статті 26 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Частиною п`ятою статті 26 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Підстави для закінчення виконавчого провадження визначені статтею 39 Закону № 1404-VIII, зокрема п. 9 ч. 1 даної статті передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавче провадження № 74059020 відкрито на підставі постанови Укртрансбезпеки від 24.11.2023 року серії АА № 0015110.

Порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті визначений статтею 300-2 КУпАП, а саме у разі сплати особами, зазначеними у статті 14-3 цього Кодексу, штрафу протягом 10 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті така постанова вважається виконаною.

У разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті підлягає примусовому виконанню протягом 30 днів з дня набрання нею законної сили.

У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги.

Статтею 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Статтею 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

За твердженням позивача, штраф у розмірі 8 500,00 грн. сплачений ним своєчасно, а саме протягом 10 днів з дня фактичного отримання постанови Укртрансбезпеки від 24.11.2023 року серії АА № 0015110.

Разом із цим, з огляду на приписи ч. 2 ст. 291 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Як вбачається із відповіді Укртрансбезпеки від 29.02.2024 року № 3099/3.7/15-24, наданої на запит представника позивача, відповідно до даних з рекомендованого повідомлення АТ «Укрпошта» про вручення поштового відправлення № 773 постанову від 24.11.2023 року серії АА № 0015110 повернуто до Укртрансбезпеки за закінченням терміну зберігання з позначкою про невручення 09.01.2024 рокк.

Відповідно, вказана постанова набрала законної сили в день повернення.

Відтак, постанова від 24.11.2023 року серії АА №0015110 набрала законної сили 09.01.2024 року.

При цьому, дата набрання законної сили правомірно визначена з урахуванням дати повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, а не з урахуванням дати фактичного ознайомлення представника позивача із матеріалами виконавчого провадження.

Наведені висновки суду відповідають вищезазначеним приписам КУпАП.

Відповідно, внаслідок несплати позивачем штрафу протягом 10 днів з дня набрання законної сили даної постанови, третя особа надіслала її для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.

Надалі, керуючись ч. 2 статті 308 КУпАП, державний виконавець правомірно розпочав стягнення з позивача подвійного розміру штрафу, а саме 17 000,00 грн.

На момент звернення до суду з цим позовом, позивач не сплатив штраф у подвійному розмірі відповідно до частини другої статті 300-2, частини другої статті 308 КУпАП, тому відповідачем не допущено протиправних дій щодо відмови позивачу у закінченні виконавчого провадження № 74059020 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, відсутні підстави для зобов`язання відповідача винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 74059020.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення адміністративного позову.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328. 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року в адміністративній справі №280/2783/24 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року в адміністративній справі №280/2783/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко