Справа № 420/25329/24
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
20 травня 2025 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМ`ЯКОВОЇ, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач), в якому позивач просить:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, що не підлягає оподаткуванню, відповідно до пункту 7-1 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2422,40 грн.
Ухвалою від 19.08.2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі та визначено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
30.08.2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, згідно з яким, відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Головним управлінням ПФУ в Одеській області повідомлено, що з 29.07.2023 позивачу призначено пенсію за віком, та не вирішено питання про виплату грошової допомоги у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу та документів, які підтверджують такий стаж. Позивач звертався до Головного управління із заявою щодо перерахунку спеціального стажу та про виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до п. 7-1 розділу XV Закону №1058. Однак документів для визначення спеціального стажу не надав, відсутні уточнюючі довідки про періоди роботи на посадах, визначених ст. 55 Закону №1788, Порядку №909, також відсутня інформація про перебування/неперебування у відпустках без збереження заробітної плати, відпустках по догляду за дитиною до досягнення нею трьох річного віку. Згідно наданих до заяви документів про стаж, страховий стаж позивача, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, необхідних 30 років не підтверджено, що не дає підстави для призначення грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій. Записи трудової книжки не дають можливості підтвердити роботу на спеціальних посадах, відомості ОК-5 теж не підтверджують цей факт у відповідних звітах підприємств позначкою по спецстажу. Отже, неможливо встановити пільговий стаж для призначення одноразової грошової допомоги. Позивачу неодноразово роз`яснювалось, що згідно записів трудової книжки з 01.09.2022 вона працювала на посаді асистента вчителя, однак цей стаж не дає право на призначення грошової допомоги, оскільки посада не відноситься до Переліку посад, який визначено згідно постанови КМУ №909. 16.09.2024 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що посада асистента вчителя дійсно не значиться в Переліку № 909. Разом із тим, постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 14.06.2000 затверджено перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким посаду асистент вчителя загальноосвітнього навчального закладу з інклюзивним та інтегрованим навчанням віднесено до посад педагогічних працівників. Постанова Кабінету Міністрів України від 15.08.2011 №872 "Про затвердження Порядку організації інклюзивного навчання у загальноосвітніх навчальних закладах" зазначає, що "особисто орієнтоване спрямування навчально-виховного процесу забезпечує асистент вчителя, який бере участь у розробленні та виконанні індивідуальних навчальних планів та програм, адаптує навчальні матеріали з урахуванням індивідуальних особливостей навчально-пізнавальної діяльності дітей з особливими потребами". З ініціативи Міністерства освіти і науки, молоді та спорту Міністерством соціальної політики доповнено Класифікатор професій посадою асистента вчителя інклюзивного навчання (наказ Держспоживстандарту від 28 липня 2010 року за № 327). Посаду асистента вчителя передбачено Типовими штатними нормативами загальноосвітніх навчальних закладів, затвердженими наказом Міністерства освіти і науки від 06.12.2010 №1205.
У листі Міністерства освіти і науки, молоді та спорту №1/9-675 від 25.09.2012 "Щодо посадових обов`язків асистента вчителя" зазначено орієнтовні кваліфікаційні характеристики асистента вчителя в класі з інклюзивним навчанням, які розроблені у зв`язку з введенням зазначеної посади до типових штатних нормативів загальноосвітніх навчальних закладів, затверджених наказом Міністерства освіти і науки від 06.12.2010 за №1308/8603.
Так, в описі посадових обов`язків асистента вчителя зазначено, що асистент вчителя забезпечує соціально-педагогічний супровід дитини з особливими освітніми потребами, разом із вчителем класу виконує навчальні, виховні, соціально- адаптаційні заходи, запроваджуючи ефективні форми їх проведення, допомагає дитині у виконанні навчальних завдань, залучає учня до різних видів навчальної діяльності; у складі групи фахівців бере участь у розробленні та виконанні індивідуальної програми розвитку дитини; адаптує навчальні матеріали з урахуванням індивідуальних особливостей навчально-пізнавальної діяльності дитини з особливими освітніми потребами. На підставі викладеного , позивачка має право на отримання грошової допомоги, оскільки позивачка має усі необхідні умови для призначення та виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, яка передбачена п. 7-1 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
24.02.2025 позивач подав заяву про зміну позовних вимог, в якій виклав позовні вимоги наступним чином:
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, що не підлягає оподаткуванню, відповідно до пункту 7-1 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Ч.1 ст. 47 КАС України передбачено, що позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується заявлена позивачем вимога.
Зміна предмету або підстав позову може відбуватися лише у межах спірних правовідносин. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.
Дослідивши зміст поданої заяви та виходячи зі змісту позовних вимог, суд вважає, що слід задовольнити заяву позивача про зміну позовних вимог, оскільки це є є правом позивача. Порядок подання заяви, встановлений КАС України, дотриманий.
Керуючись статтями 44, 47, 49, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Задовольнити заяву ОСОБА_1 про зміну позовних вимог.
Копії даної ухвали направити особам, які беруть участь у справі.
У відповідності до положень статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала окремо від рішення суду не оскаржується та набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.
Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА