Справа № 640/11727/20
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року ЛуцькСправа № 640/11727/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки),

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування вимог Головного управління ДПС у м. Києві (далі ГУ ДПС у м. Києві, відповідач) про сплату боргу (недоїмки) від 26.06.2017 № та від 04.03.2020 №Ф14093-10.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у вересні 2019 року ГУ ДПС у м. Києві в інтегровану картку ФОП ОСОБА_1 по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування внесена сума боргу в розмірі 62664,80 грн.

Підставою внесення вказаної суми слугувало рішення суду №826/10402/17 від 18.06.2019 про підтвердження донарахування сум. До цього періоду, боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у ФОП ОСОБА_1 не було. При цьому, рішення, яке відповідач в інтегрованій картці зазначає як підставу боргу (рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2019 у справі №826/10402/17) скасоване постановою Верховного Суду від 15.10.2019.

У зв`язку із вказаним, 07.02.2020 позивач звернувся в ГУ ДПС у м. Києві із заявою про виключення суми боргу, однак листом від 06.03.2020 року ГУ ДПС у м. Києві повідомило, що на підставі акту перевірки від 06.06.2017 №224/1/26-15-13-11 ГУ ДФС у м. Києві винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 26.06.2017 № на суму єдиного внеску 62664,80 грн і ця сума правомірно обліковується в інтегрованій картці платника. Крім того, разом із листом ГУ ДПС у м. Києві позивач отримав вимогу №Ф-14093-10 від 04.03.2020 про сплату боргу (недоїмки) єдиного внеску на суму 60047,12 грн, в якій не зазначені підстави нарахування боргу.

Позивач звернувся із скаргою до Державної податкової служби України (далі ДПС України) про скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 26.06.2017 № та від 04.03.2020 року №Ф14093-10, однак рішенням ДПС України від 15.05.2020 скаргу на вказані вимоги залишено без задоволення.

Позивач вважає, що оскаржувані вимоги про сплату боргу (недоїмки) є протиправними, винесеними з порушенням чинного законодавства та підлягають скасуванню з огляду на наступне.

Відповідно до наказу №3029 від 24.04.2017 проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податків, зборів (обов?язкових платежів) ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.01.2016.

За наслідками проведення вказаної перевірки складено акт від 06.06.2017 №224/26-15-13-11/ НОМЕР_1 , в якому відповідач зазначає про порушення ФОП ОСОБА_1 податкового законодавства та вилучає з витрат підприємця видатки, що призводить до збільшення суми чистого доходу. у зв?язку із збільшенням сум чистого доходу, на який нараховується єдиний соціальний внесок на загальнообов?язкове державне соціальне страхування, та як наслідок позивачу було донараховано єдиний соціальний внесок на загальну суму 62664,80 грн.

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДФС у м. Києві винесено податкові повідомлення-рішення від 26.06.2017 №16351311, №, №, № та рішення від 26.06.2017 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.11.2018 у задоволені позову відмовлено. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2019 рішення залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 15.10.2019 вищевказані судові рішення скасовані, а справа направлена на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. На момент подання позовної заяви у даній справі справа №826/10402/17 знаходиться на розгляді в Окружному адміністративному суду м. Києва. Остаточне рішення по справі не прийнято.

Позивач вказує, що оскільки безпідставне виключення з витрат призвело до збільшення суми чистого доходу на який нараховується єдиний соціальний внесок на загальнообов?язкове державне страхування, відповідно, відповідачем неправомірно нараховано внесок.

Також позивач вважає протиправною вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.03.2020 №Ф 14093-10 на суму 60047,12 грн, оскільки в оскаржуваній вимозі про сплату боргу (недоїмки) не вказано, на підставі якого акту перевірки або звіту вказана вимога сформована, фактично на день винесення вимоги у позивача не було боргу по зазначеному платежу.

З наведених підстав позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.06.2020 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.94).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.07.2020 провадження в даній справі зупинено до набрання законної сили рішенням у справі №826/10402/17. (а.с.108-109).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 прийнято до провадження дану адміністративну справу та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.113-114).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.2025 провадження в даній справі поновлено.

Представник ГУ ДПС у м. Києві подав до суду письмові пояснення (а.с.120-125), в яких зазначила, що на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, статті 77, пункту 82.1 статті 82 ПК України та статті 13 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464-VI) відповідно до наказу ГУ ДФС у м. Києві №3029 від 24.04.2017 проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податків, зборів (обов?язкових платежів) ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2016 .

За результатами перевірки було складено акт від 06.06.2017 №224 /1 / 26-15-13-11- НОМЕР_1 , яким встановлено зокрема порушення позивачем вимог статті 9 Закону №2464-VI, у зв?язку з встановлених за результатами перевірки розбіжностей у сумі чистого доходу за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, на який нараховується єдиний соціальний внесок на загальнообов?язкове державне соціальне страхування, встановлено що ФОП ОСОБА_1 занизив суму єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у загальній сумі 62664,80 грн (2014 рік - 10446,61 грн, 2015 рік - 21566,53 грн, 2016 рік - 30651,66 грн).

На підставі висновку від 21.06.2017 №9/26-15-13-11 щодо результатів розгляду заперечення ФОП ОСОБА_1 на висновки акту документальної планової виїзної перевірки від 06.06.2017 №224/26-15-13-11/ НОМЕР_1 ГУ ДФС у м. Києві було прийняті податкові повідомлення - рішення№ від 26.07.2017, № від 26.06.2017, № від 26.06.2017 та № від 26.06.201, вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 26.06.2017 ЄСВ на суму 62 664,80 грн та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 26.06.2017 № на суму 8 945,47 грн ( штрафні санкції по ЄСВ).

Представник відповідача зазначає, що згідно із рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.09.2020 у справі №826/10402/17 рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 26.06.2017, яке сформовано на вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 26.06.2017 визнано правомірним.

Станом на 29.02.2020 в ІКП ФОП ОСОБА_1 обліковувалась заборгованість зі сплати єдиного внеску у загальній сумі 60 047, 12 грн, у зв?язку з чим, засобами ІКС ГУ ДПС у м. Києві в автоматичному режимі сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-14093-10 від 04.03.2020.

З урахуванням зазначеного представник відповідача вважає, що ГУ ДПС у м. Києві правомірно сформовано вимоги про сплату боргу (недоїмки) № від 26.06.2017 та №Ф-14093-10 від 04.03.2020, в межах наданих йому повноважень та згідно норм чинного законодавства. Просить в задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій підтримав позовні вимоги з підстав, які є аналогічними доводам позовної заяві. Додатково наголосив, що вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 26.06.2017 на суму єдиного внеску в розмірі 62664,80 грн. сформована відповідачем у зв?язку із донарахуванням доходу шляхом виключення певних витрат позивача. Судом у справі №826/10402/17 встановлено, що не всі витрати виключені контролюючим органом правильно. Відповідно, сума донарахувань єдиного внеску визначена невірно, що свідчить про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 26.06.2017 на суму єдиного внеску в розмірі 62664,80 грн є протиправною і підлягає скасуванню. Відповідно, протиправною є і вимога про сплату боргу (недоїмки) від 04.03.2020 №Ф 14093-10 на суму єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування в розмірі 60047,12 грн, оскільки у вказаній вимозі не вказано, на підставі якого акту перевірки або звіту вказана вимога сформована (а.с.134-136).

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 21.10.2003 був зареєстрована як фізична особа підприємець, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.25).

ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання вимог чинного законодавства з питання оподаткування платника податків, самозайнятої особи - суб`єкта підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти, нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2016, за результатами якої складено акт від 06.06.2017 №224/1/26-15-13-11- (а.с.38-54).

12.06.2017 позивачем були подані заперечення на вказаний акт перевірки, на які 26.06.2017 отримано відповідь про часткове зменшення сум донарахувань, та, з врахуванням скоригованої суми донарахувань, ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 26.06.2017 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 108905,10 грн, в т.ч. за основним платежем - 87124,08 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 21781,02 грн;

- від 26.06.2017 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на загальну суму 7016,66 грн, в т.ч. за основним платежем - 5613,33 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 1403,33 грн;

- від 26.06.2017 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 21830,00 грн, в т.ч. за основним платежем - 17464 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 4366 грн;

- від 26.06.2017 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку з доходів найманих працівників на загальну суму 751,90 грн, в т.ч. за податковим зобов`язанням - 420 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 195 грн, пеня - 136,90 грн;

- рішення від 26.06.2017 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 8945,47 грн (а.с.127).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.11.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2019 у справі №826/10402/17 в задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.06.2017 №, №, №, № та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 26.06.2017 № було відмовлено.

Постановою Верховного від 15.10.2019 касаційну скаргу ФОП ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.11.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2019 скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції (а.с.57-62).

За наслідками повторного перегляду справи рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.09.2020 (а.с.137-143), залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2021 позов задоволено частково: визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 26.06.2017 в частині виключення контролюючим органом за період 2016 року витрат, понесених позивачем на суму 50 020,83 грн без ПДВ та в частині вилучення з витрат видатків на суму 1915,76 грн та податкове повідомлення-рішення № від 26.06.2017, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на загальну суму 7016,66 грн, в задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 08.06.2023 касаційні скарги ФОП ОСОБА_1 та ГУ ДПС у м. Києві залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.09.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2021 у справі №826/10402/17 - без змін (а.с.144-149).

Окрім того, судом встановлено, що на підставі акту перевірки від 06.06.2017 №224/1/26-15-13-11 ГУ ДФС у м. Києві також було винесено вимогу від 26.06.2017 № про сплату боргу (недоїмки) на суму єдиного внеску 62664,80 грн (а.с.128).

У зв`язку із тим, що станом на 29.02.2020 у позивача була наявна заборгованість зі сплати єдиного внеску, відповідно до статті 25 Закону №2464-VI ГУ ДПС у м. Києві було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.03.2020 №Ф14093-10 на суму 60 047,12 грн (а.с.56).

За результатами розгляду заяви ФОП ОСОБА_1 щодо заборгованості по єдиному соціальному внеску, ГУ ДПС у м. Києві листом від 06.03.2020 №1260/ФОП/26-15-42-04-15 повідомило, що на підставі акту перевірки від 06.06.2017 №224/1/26-15-13-11 винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 26.06.2017 № на суму єдиного внеску 62664,80 грн. ФОП ОСОБА_1 не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями, винесеними згідно вказаного акту перевірки звернувся з позовом про їх скасування до Окружного адміністративного суду міста Києва (справа №826/10402/17). Проте, зазначена вимога, ФОП ОСОБА_1 не включена до переліку оскаржуваних документів, що підтверджується процесуальними документами по судовій справі №826/10402/17. Отже, сума боргу, визначена вимогою від 26.06.2017 №, правомірно обліковується в інтегрованій картці платника ФОП ОСОБА_1 (а.с.8, 26).

Позивач звернувся до ДПС України із скаргою від 11.04.2020, в якій просив скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 26.06.2017 № на суму 62664,80 грн та від 04.03.2020 №Ф 14093-10 на суму 60047,12 грн (а.с.29-31).

Рішенням ДПС України від 15.05.2020 №16185/6/99-00-08-06-01-06 вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.03.2020 №Ф-14093-10 залишено без змін, а скаргу ФОП ОСОБА_1 в частині оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.03.2020 №Ф-14093-10 - без задоволення, в іншій частині - без розгляду (а.с.11-14, 32-35, 94-96).

Позивач, вважаючи вказані вимоги про сплату боргу (недоїмки) протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини другої статті 2 Закону №2464-VI виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

У статті 1 Закону №2464-VI закріплено, що у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом;

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є, у тому числі фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту).

Згідно із частиною першою статті 7 Закону №2464-VI для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, єдиний внесок нараховується на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

Нормами частини п`ятої статті 8 Закону №2464-VI визначено, що єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

Відповідно до частин першої-другої статті 9 Закону №2464-VI єдиний внесок обчислюється виключно у національній валюті, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення єдиного внеску із сум, виражених в іноземній валюті (крім випадків сплати єдиного внеску в іноземній валюті, передбачених абзацами другим - четвертим частини п`ятої цієї статті), здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за офіційним курсом національної валюти до іноземної валюти, установленим Національним банком України на день обчислення єдиного внеску.

Обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок..

Згідно із частиною третьою статі 9 Закону №2464-VI обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках,передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів , бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Нормами частини восьмої статті 9 Закону №2464-VI визначено, що Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно із частинами першою-четвертою статті 25 Закону №2464-VI Рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Як вбачається із пункту 2.6. акту перевірки від 06.06.2017 №224/1/26-15-13-11- у зв?язку із встановленням за результатами перевірки розбіжностей у сумі чистого доходу за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, на який нараховується єдиний соціальний внесок на загальнообов?язкове державне соціальне страхування ФОП ОСОБА_1 було донараховано єдиний соціальний внесок на загальну суму 62664,80 грн (2014 рік - 10446,61 грн, 2015 рік - 21566,53 грн, 2016 рік- 30651,60 грн).

Таким чином ФОП ОСОБА_1 недонарахував та недоутримав з чистого доходу, який був визначений перевіркою, єдиний соціальний внесок на загальну 62664,80 грн (2014 рік - 10446,61 грн, 2015 рік - 21566,53 грн, 2016 рік- 30651,66 грн), чим порушено вимоги частини першої статті 4, частини першої статті 7 Закону №2464-VI.

На підставі акту перевірки від 06.06.2017 №224/1/26-15-13-11 ГУ ДФС у м. Києві було винесено вимогу від 26.06.2017 № про сплату боргу (недоїмки) на суму єдиного внеску 62664,80 грн (а.с.128).

Як встановлено судом, ФОП ОСОБА_1 не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями, податкових повідомлень-рішень від 26.06.2017 №, №, №, №, а також рішенням про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 26.06.2017 №, винесеними на підставі акту перевірки від 06.06.2017 №224/1/26-15-13-11- звернувся з позовом про їх скасування до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.09.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2021 у справі №826/10402/17 позов ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДФС у місті Києві, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування штрафних санкцій задоволено частково: визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 26.06.2017 в частині виключення контролюючим органом за період 2016 року витрат, понесених позивачем на суму 50 020, 83 грн без ПДВ та в частині вилучення з витрат видатків на суму 1915,76 грн. та податкове повідомлення-рішення № від 26.06.2017, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на загальну суму 7016,66 грн; в задоволені решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 08.06.2023 касаційні скарги ФОП ОСОБА_1 та Головного управління ДПС у м. Києві залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.09.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2021 у справі №826/10402/17 - без змін.

Суд зауважує, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 26.06.2017 № не була предметом судового розгляду у справі №826/10402/17.

Разом з тим, надаючи оцінку спірним правовідносинам у справі №826/10402/17 суд прийшов до висновку про правомірність рішення про застосування до позивача штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 26.06.2017 №, з огляду на те, що позивачем не донараховано та не утримано єдиний внесок за період 2014-2015 років, у зв`язку із заниженням суми чистого оподатковуваного доходу, що є базою нарахування єдиного внеску.

При цьому, як вбачається із рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 26.06.2017 № (а.с.127) штрафні санкції в сумі 8945,47 грн були застосовані до позивача саме у зв`язку із тим, що за наслідками перевірки (акт від 06.06.2017 №224/1/26-15-13-11-) донараховано 62 664,80 грн єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Вказані обставини також підтверджуються наявним в матеріалах справи розрахунком фінансових санкцій з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до рішення про застосування штрафних санкцій від 26.06.2017 № (а.с.129).

Відповідно до частини четвертої статі 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи те, що рішенням суду, яке набрало законної сили у справі №826/10402/17 встановлено той факт, що позивачем не донараховано та не утримано єдиний внесок за період 2014-2015 років, у зв`язку із заниженням суми чистого оподатковуваного доходу, що є базою нарахування єдиного внеску, суд доходить висновку, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 26.06.2017 № на суму єдиного внеску 62664,80 грн є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Також як встановлено судом у зв`язку із тим, що станом на 29.02.2020 у ФОП ОСОБА_1 була наявна заборгованість зі сплати єдиного внеску, відповідно до статті 25 Закону №2464-VI ГУ ДПС у м. Києві було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.03.2020 №Ф14093-10 на суму 60 047,12 грн (а.с.56).

Таким чином, вказаною вимогою не здійснювалося нарахувань грошового зобов`язання по єдиному внеску, натоміть вона лише містила вимогу до платника сплатити загальну суму боргу по єдиному внеску, який на момент її винесення уже рахувався в інтегрованій картці платника на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 26.06.2017 №.

З урахуванням зазначеного, підстави та визнання протиправною та скасування вимоги від 04.03.2020 №Ф14093-10, на думку суду також відсутні.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З урахуванням встановлених обставин та проведеного аналізу чинного законодавства, суд доходить висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваних вимог про сплату боргу (недоїмки) від 26.06.2017 № та від 04.03.2020 №Ф14093-10 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, а тому, в задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати із статтею згідно присудженню на користь позивача не підлягають.

Керуючись статтями 243-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки), відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк