Справа № 640/16908/22
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року Справа№640/16908/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегалайн-Фундамент» до Державної служби України з безпеки на транспорті, в особі Відділу державного нагляду (контролю) у місті Києві Державної служби України з безпеки на транспорті, про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегалайн-Фундамент» (далі - позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у місті Києві Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач), у якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати Постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу № 345321 від 13.09.2022 року.

Позов обґрунтований тим, що позивач вважає спірну постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню як таку, що винесена на неналежний суб`єкт господарювання; відсутні докази причетності позивача до вчинення порушення законодавства про автомобільний транспорт; відсутній склад порушення позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, відповідальність за що передбачена абз. 17 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»; відсутні докази здійснення співробітниками Укртрансбезпеки габаритно-вагового контролю; позбавлення водія права привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами; відповідачем залишено поза увагою вимоги п. 4 Правил про допустиме перевищення вагових параметрів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 жовтня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/16908/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У листопаді 2022 року до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача зазначив, що відповідно до акту проведення перевірки ТОВ «Мегалайн-Фундамент» виконував вантажні перевезення з перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні подільного вантажу, а саме навантаження на здвоєну вісь склало 33,02 т, при нормативно допустимій 23 т, яке у відсотковому відношенні становить 43,5 %, тому відповідно начальником Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві прийнято постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу відповідно до абзацу 17 частини 1 статті 60 Закону N 2344-III, тобто 51 000 грн. Таким чином, враховуючи викладені обставини, Державна служба України з безпеки на транспорті наполягає, що доводи та твердження позивача, не підтверджують факту порушення Укртрансбезпекою законодавства про автомобільний транспорт, а постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 13.09.2022 № 345321 є правомірною та такою, що відповідає вимогам законодавства України, а відтак не підлягає скасуванню. Враховуючи викладене, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач підтримав обґрунтування заявлених вимог, викладених в позовній заяві.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року прийнято до провадження адміністративну справу № 640/16908/22.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Відповідно до направлення від 21.07.2022 року № 000351 на рейдову перевірку, 25 липня 2022 року о 12 год. 40 хв. в м. Києві на Столичному Шосе (дорога дублер) біля АЗС «Амік» працівниками Відділу державного нагляду (контролю) в м. Києві було зупинено транспортний засіб марки Sinotruk, номерний знак НОМЕР_1 , який згідно товарно-транспортної накладної від 25.07.2022 № 833000 використовувався позивачем ТОВ «Мегалайн-Фундамент».

Транспортний засіб марки Sinotruk, номерний знак НОМЕР_1 належить ТОВ «Лізингком» відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки Sinotruk, номерний знак НОМЕР_1 , встановлено перевищення габаритних параметрів, встановлених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, а саме: навантаження на здвоєну вісь склало 33,02 т при нормативно допустимій 23 т (перевищення 43,5%) та загальна маса склала 48,480 т при нормативно допустимій 38 т (перевищення 27,5%).

Відповідно до частини четвертої пункту 4 Порядку №1007/1207 контролюючою особою Укртрансбезпеки було складено довідку про здійснення габаритно-вагового контролю від 25.07.2022 року № 045913.

У результаті проведення перевірки вказаного транспортного засобу, посадовими особами Укртрансбезпеки було складено акт № 332575 від 25.07.2022 року, в якому містяться висновки про порушення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%, відповідальність за яке передбачена абзацом 17 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

14 травня 2024 року повідомленням від 03.08.2022 року № 23059/29/24-22 було викликано позивача для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 13.09.2022 року. Вказане повідомлення отримано позивачем 10.08.2022 року.

13 вересня 2022 року Відділом державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 345321 про застосування адміністративно-господарського штрафу відносно ТОВ «Мегалайн-Фундамент» у сумі 51 000 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормативно-правовим актом, який визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту є Закон України від «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Статтею 1 Закону № 2344-III визначено, що автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону № 2344-ІІІ державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

За положеннями статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

За підпунктами 11.1, 11.3, 11.5 пункту 11 Правил перевезення вантажів основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно товарно-транспортної накладної від 25.07.2022 № 833000 транспортний засіб марки Sinotruk, номерний знак НОМЕР_1 , який зупинено працівниками відповідача, використовувався позивачем.

Отже, відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм покладається виключно на автомобільних перевізників у дані справі на позивача, а не на власників транспортного засобу, яким перевозиться вантаж.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Процедура проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначена порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), визначена Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі Порядок № 1567).

Так положеннями Порядку № 1567 врегульовано, що:

рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України;

рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 11, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Пунктом 15 Порядку № 1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:

- наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

- виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 1567, під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) можливе здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів.

На підставі статті 1 Закону № 2344-III , габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, що включає перевірку на відповідність встановленим законодавством нормативам вагових або габаритних параметрів таких транспортних засобів, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок № 879).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

У відповідності до пункту 16 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Як вбачається з пункту 1 Порядку № 879 документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

За положеннями статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт»: великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30) передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22. 5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 4 абзацу 2 Правил № 30, допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (в чинній редакції, яка діяла на момент перевірки), передбачено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема: б) фактичної маси на здвоєні осі 23 тони.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами «б» та «в» цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Судом встановлено, що за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки Sinotruk, номерний знак НОМЕР_1 , встановлено перевищення габаритних параметрів, встановлених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, а саме: навантаження на здвоєну вісь склало 33,02 т при нормативно допустимій 23 т (перевищення 43,5%) та загальна маса склала 48,480 т при нормативно допустимій 38 т (перевищення 27,5%).

Вказаним підтверджується, що позивачем допущено порушення вимог пункту 22.5 Правил дорожнього руху, а саме: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 % при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу.

Відповідальність за вказане порушення передбачена абзацом 17 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що позивачем здійснювалось перевезення вантажу з перевищенням вагових норм на 30%, а тому адміністративно-господарський штраф у розмірі 51 000 грн застосований на законній підставі.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №345321 від 13.09.2022 року, є правомірною та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

На підставі положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

За п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відтак, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

З огляду на вищенаведене, на думку суду, у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах вимог ст. 18 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано.

Доказів, які б доводили обґрунтованість заявленого позову, суду не надано, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Зважаючи на відсутність з боку відповідача витрат із залучення свідків та проведення експертиз, судові витрати у порядку ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України з позивача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегалайн-Фундамент» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у місті Києві Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Судове рішення складене 21 травня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.М. Чучко