Справа № 640/25169/19
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року ЛуцькСправа № 640/25169/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лозовського О.А.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці до Комунальної організації «Київмедспецтранс» про застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держпраці у Київській області (далі ГУ Держпраці у Київській області, позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Комунальної організації «Київмедспецтранс» (КО «Київмедспецтранс», відповідач) про застосування заходів реагування у вигляді:

- заборони експлуатації приміщень ремонтних майстерень, всього п`ять приміщень по вул. Дегтярівська, 25 в м. Києві;

- заборони зберігання легкозаймистих рідин у складі для зберігання лакофарбових виробів по вул. Куренівська, 16-В в м. Києві;

- заборони зберігання легкозаймистих рідин у складі для зберігання лакофарбових виробів по вул. Дегтярівська, 25 в м. Києві.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за результатами проведеної перевірки було складено акт перевірки суб`єкта господарювання від 29.10.2018 №5.4/280/328А та виданий припис від 05.11.2018.

З метою проведення перевірки виконання вимог раніше виданого припису відповідачу, посадовими особами ГУ Держпраці у Київській області було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки у відповідача. За результатами проведеної перевірки було встановлено, що відповідачем не виконано вимоги раніше виданого припису. Дані порушення зазначені у акті перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) від 19.04.2019 №5.4/280/257А.

25.11.2019 з метою проведення перевірки виконання вимог раніше виданого припису відповідачу, посадовими особами Головного управління Держпраці у Київській області було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки у відповідача. За результатами проведеної перевірки було встановлено, що відповідачем не виконано вимоги раніше виданого припису. Дані порушення зазначені у акті перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) від 25.11.2019 №5.4/437/752А.

Позивач, вважаючи, що виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звернувся до суду з відповідним позовом про зобов`язання відповідача зупинити робіт з експлуатації приміщень ремонтних майстерень, заборонити зберігання легкозаймистих рідин у складі для зберігання лакофарбових виробів за різними адресами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2019 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та відповідачу запропоновано надати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

10.01.2020 на адресу суду від представника відповідача надійшла заява, у якій просила направити на адресу КО «Київмедспецтранс» копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів або в порядку п. 1 ч. 3 ст. 44 КАС України, надати можливість представнику КО «Київмедспецтрансу» ознайомитися з матеріалами справи та зробити з них витяги та копії.

22.01.2020 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що в матеріалах адміністративної справи відсутній другий аркуш акту від 19.04.2019, в якому зазначено «...під час перевірки комісії був наданий наказ КО «Київмедспецтранс» від 18.04.2019 №139 та наказ від 26.10.2018 №523, якими забороняється зберігання ЗР в приміщеннях цих складів, з одночасною організацією тимчасового зберігання ЛЗР в металевих конструкціях з постійним провітрюванням назовні будівель. При цьому у встановлені терміни планується розробка проектної документації щодо реконструкції існуючих складських приміщень та їх облаштування (або будівництво нових).»

В подальшому ГУ Держпраці у Київській області було повторно проведено позапланову перевірку в КО «Київмедспецтрансі» та складено акт перевірки суб`єкта господарювання від 25.11.2019 №5.4/437/752А (надалі - акт від 25.11.2019).

Представник відповідача звернула увагу, що ні в тексті позовної заяви, ні в акті від 29.10.2018, ні в приписі від 05.11.2018, ні в акті від 19.04.2019, ні в акті від 25.11.2019 позивачем не зазначено переліку, які саме п`яти приміщень ремонтних майстерень необхідно заборонити експлуатувати КО «Київмедспецтрансу». Разом з тим зазначила, що КО «Київмедспецтранс» повністю усунуто виявлені порушення, а отже відсутні загрози життю та здоров`ю людей.

Суд також наголошує, що за змістом статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у відзиві на позовну заяву відповідач викладає виключно заперечення проти позову, відзив не може містити будь-яких заяв чи клопотань, позаяк заяви та клопотання учасники справи подають окремо у письмовій формі із зазначенням підстав та з дотриманням інших вимог статті 167 КАС України.

Отже, клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням не підлягають судом вирішенню по суті.

18.02.2020 представником позивача подана відповідь на відзив (пояснення) у якій зазначив, що при плановій і позапланових перевірках посадовим особам Держпраці суб`єктом господарювання не надана проектна документація (в якій визначено: категорію приміщень з вибухопожежної небезпеки, вентиляцію цих приміщень та інше) на склади для зберігання лакофарбових виробів де зберігаються легкозаймисті рідини по вул. Куренівська, 16-В, вул. Дегтярівська, 25 в м. Києві.

Щодо заборони експлуатації приміщень ремонтних майстерень, всього - 5 приміщень по вул. Дегтярівська,25 в м. Києві. При плановій і позапланових перевірках посадовими особами Держпраці при виїзді на місце по вул. Дегтярівська,25 в м. Києві було встановлено, що в кожному із 5 приміщень ремонтних майстерень знаходиться більше 5 автомобілів і автомобільних підйомників, тому пункти 10, 11 Припису вважаються такими що не виконані, заборонними.

24.02.2020 від представника КО «Київмедспецтранс» надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких представник відповідача заперечує проти тверджень представника позивача, викладених у відповіді на відзиві, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Просив у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Суд зазначає, що Законом України від 13.12.2022 №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон №2825-IX) ліквідовано вказаний адміністративний суд. Так, відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону №2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

Тому Окружний адміністративний суд міста Києва супровідним листом від 14.02.2024 №03-19/4955/24 «Про скерування за належністю справи» на виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №2825-ІХ надіслав адміністративну справу №640/25169/19 до Київського окружного адміністративного суду. У подальшому Київський окружний адміністративний суд на виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу ІІ прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, передав судові справи Волинському окружному адміністративному суду.

Після початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду Київський окружний адміністративний суд та інші окружні адміністративні суди України завершують розгляд та вирішення переданих їм справ.

Судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд.

На підставі пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2825-IX (в редакції Закону №3863-ІХ) та Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, проведено автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України;

Справа надіслана Київським окружним адміністративним судом до Волинського окружного адміністративного суду для розгляду та надійшла до суду 24.02.2025, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі за вхідним №8773/25.

Відповідно до вимог статті 31 КАС України та за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, адміністративну справу №640/25169/19 передано на розгляд судді Волинського окружного адміністративного суду Лозовського О.А.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суд від 26.02.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №640/25169/19 за позовом ГУ Держпраці у Київській області до КО «Київмедспецтранс» про застосування заходів реагування.

06.03.2025 через систему «Електронний суд» надійшли від представника відповідача додаткові пояснення у яких зазначено, що позовні вимоги щодо застосування заходів реагування у вигляді зупинки робіт станом на час розгляду справи є неактуальними та такими, що не підлягають задоволенню. Представник відповідача зазначив, що у період з 17.02.2025 по 28.02.2025 Центральним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці проведено планову перевірку додержання законодавства у сфері охорони праці у комунальній організації «Київмедспецтранс». За результатами проведеної перевірки порушень не виявлено, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 замінено в адміністративній справі №640/25169/19 за позовом ГУ Держпраці у Київській області до КО «Київмедспецтранс» про застосування заходів реагування, первісного позивача ГУ Держпраці у Київській області на його правонаступника - Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (04060, місто Київ, вулиця Вавилових, 10, ).

21.03.2025 через систему «Електронний суд» від Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці надійшла заява про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи та надання електронної копії матеріалів на електронну адресу.

26.03.2025 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у яких останній додав, що на підтвердження факту допущення відповідачем вищезазначених порушень позивачем разом з позовною заявою подано належні та допустимі докази, зокрема копію акту перевірки, а також інші документи, які підтверджують правомірність організації та проведення відповідного заходу державного контролю позивачем.

Відповідач у своїх додаткових поясненнях заперечує проти застосування до КО «Київмедспецтранс» заходів реагування у сфері державного нагляду, що зазначені у позовній заяві. Свої доводи останній обґрунтовує тим, що розгляд справи є неактуальним. Позивач такий аргумент відхиляє, оскільки не вважає його достатньою обставиною, для відмови у застосуванні заходів реагування до відповідача.

Як зазначає представник позивача станом на день подання даних пояснень відповідач не повідомляв про виконання вимог припису № 5.4/280/328П від 05.11.2018 щодо усунення порушень, виявлених під час перевірки та зафіксованих в акті, повністю чи в окремій його частині.

Підтверджуючі документи про виконання жодного з порушень згідно припису відповідач не надав. Відповідно, порушення, що створюють загрозу життю і здоров`ю працівників досі не усунуто, та з огляду на досить тривалий час, що минув з дати проведення перевірки та винесення припису, КО «Київмедспецтранс» не має наміру їх усувати, в зв`язку з чим застосування до даного суб`єкта господарювання заходів реагування в сфері державного нагляду є доцільним, обґрунтованим та необхідним.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає таке.

З метою виконання плану перевірок суб`єктів господарювання (виробничих об`єктів) на 2018 рік, затвердженого наказом ГУ Держпраці у Київській області від 23.11.2017 №2826 (із змінами), керуючись ст. 38, 39 Закону України «Про охорону праці», ст. 4, 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Положенням про Головне управління Держпраці у Київській області, затверджене наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 №84 та враховуючи лист-роз`яснення Держпраці від 22.05.2017 №5795/3/7.1-ДП-17, був виданий наказ від 11.10.2018 №3757 та направлення від 12.10.2018 №5.4/350 на основі якого посадовими особами ГУ Держпраці у Київській області було проведено планову перевірку дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки на КО «Київмедспецтранс», за адресою: вул. Дегтярівська, 25, м. Київ, 04119.

За результатами проведеної перевірки було складено акт перевірки суб`єкта господарювання від 29.10.2018 №5.4/280/328А та виданий припис від 05.11.2018.

З метою проведення перевірки виконання вимог раніше виданого припису відповідачу, керуючись ст. 39 Закону України «Про охорону праці», ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», був виданий наказ від 08.04.2019 №1896 та направлення від 08.04.2019 №5.4/280 на основі якого посадовими особами Головного управління Держпраці у Київській області було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки у відповідача.

За результатами проведеної перевірки було встановлено, що відповідачем не виконано вимоги раніше виданого припису, а саме: не виконані вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства, а саме пунктів 10, 11, 14, 19-20, 38-41, 77-81, 86-97 припису ГУ Держпраці у Київській області №5.4/280/328П від 05.11.2018.

З метою проведення перевірки виконання вимог раніше виданого припису відповідачу, керуючись ст. 39 Закону України «Про охорону праці», ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», був виданий наказ від 15.11.2019 №5830 та направлення від 15.11.2019 №5.4/803, на основі якого посадовими особами ГУ Держпраці у Київській області було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки у відповідача.

За результатами проведеної перевірки було встановлено що відповідачем не виконано вимоги раніше виданого припису, а саме:

1. Відсутні проектні рішення щодо облаштування складу зберігання лакофарбових виробів.

Порушення вимог п. п. 1.1, 1.3, 1.4 р. ІІІ НПАОП 0.00.-1.62-12;

2. Не визначена можливість експлуатації складу лакофарбових виробів, який відносено до категорії «А» за вибухопожежонебезпекою, без облаштування припливно-витяжної вентиляції (в тому числі аварійної) в приміщенні складу зберігання лакофарбових виробів (в приміщенні відсутня як природня, так і примусова вентиляція);

Порушення вимог п. п. 1.1, 8.1 р. ІІІ НПАОП 0.00.-1.62-12;

3. Приміщення складу лакофарбових виробів, яке відносено до категорії «А» за вибухопожежонебезекою, не обладнане примусовою загальною обмінною та аварійною вентиляційними системи та не забезпечені приймальними пристроями з нижньої та верхньої частин приміщення складу зберігання лакофарбових виробів у відповідності до вимог чинних нормативно-правових актів.

Порушення вимог п. п. 1.1, 8.1 р. ІІІ НПАОП 0.00.-1.62-12, п. п. 7.5.10, 7.5.11 ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування»;

4. Тамбур-шлюз виходу з приміщення складу зберігання лакофарбових виробів до іншого приміщення, не обладнаний припливною вентиляцією.

Порушення вимог п. 1.1, р. ІІІ НПАОП 0.00.-1.62-12, п. 2.18 СНиП 2.11.01-85 «Складские здания», п. 2.11 СНиП 2.09.02-85 «Производственные здания»;

5. Приміщення складу зберігання лакофарбових виробів, яке відносено до категорії «А» за вибухопожежонебезпекою, не обладнане легкоскидними конструкціями, чим порушено вимоги п. 2.5 вимоги до роботодавців стосовно забезпечення безпечного виконання робіт у потенційно вибухонебезпечних середовищах.

Порушення вимог п. 2.5 «Вимоги до роботодавців стосовно забезпечення безпечного виконання потенційно вибухонебезпечних середовищах», п. 1.1, р. ІІІ НПАОП 0.00.-1.62-12, п. 3.3 СНиП 2.11.01-85 «Складские здания»;

6. Відсутні проектні рішення щодо облаштування складу зберігання лакофарбових виробів.

Порушення вимог п. 1.1.,1.3., 1.4. р. ІІІ НПАОП 0.00.-1.62-12;

7. Не визначена можливість експлуатації складу лакофарбових виробів, який відносено до категорії «А» за вибухопожежонебезпекою, без облаштування припливно-витяжної вентиляції (в тому числі аварійної) в приміщенні складу зберігання лакофарбових виробів (в приміщенні існує примусова вентиляція у вигляді одного осьового вентилятора, який розташований в середині стіни).

Порушення вимог п. 1.1., 8.1. р. ІІІ НПАОП 0.00.-1.62-12;

8. Приміщення складу зберігання лакофарбових виробів (яке може бути відносено до категорії «А» за вибухопожежонебезпекою), не обладнано припливною вентиляцією у встановленому порядку;

Порушення вимог п. 1.1., 8.1. р. ІІІ НПАОП 0.00.-1.62-12, п. 7.1.2, 7.2.16, 7.2.18 ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування»;

9. Приміщення складу лакофарбових виробів, яке відносено до категорії «А» за вибухопожежонебезпекою, не забезпечено приймальними пристроями з нижньої та верхньої частин приміщення складу зберігання лакофарбових виробів у відповідності до вимог чинних нормативно-правових актів.

Порушення вимог п. 1.1., 8.1. р. ІІ НПАОП 0.00.-1.62-12, п.п. 7.5.10, 7.5.11 ДБН В.2.5-67:2013 Опалення, вентиляція та кондиціонування;

10. Відсутні дані, які підтверджують, що приміщення складу лакофарбових виробів (яке може бути відносено до категорії «А» за вибухопожежонебезпекою) обладнано легкоскидними конструкціями у відповідному співвідношенні між об`ємом приміщення складу та загальною площею цих конструкцій.

Порушення вимог забезпечення п. 2.5 «Вимоги до роботодавців стосовно безпечного виконання робіт потенційно вибухонебезпечних середовищах», п. 1.1., р. ІІІ НПАОП 0.00.-1.62-12,; п. 3.3 СНиП 2.11.01-85 «Складские здания»;

11. В приміщенні складу лакофарбових виробів (яке може бути відносено до категорії «А» за вибухопожежонебезпекою) розміщено шафу з електрообладнанням загального призначення.

Порушення вимог п. 7.3.1 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів»;

12. Відсутні дані, які підтверджують, що в приміщенні складу лакофарбових виробів (яке може бути відносено до категорії «А» за вибухопожежонебезпекою), електрообладнання витяжного вентилятора має відповідний ступень захисту.

Порушення вимог п. 7.3.18 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів»;

13. Відсутній паспорт на існуючу вентиляційну систему складу лакофарбових виробів (яке може бути відносено до категорії «А» за вибухопожежонебезпекою).

Порушення вимог п. 1.1., р. ІІІ НПАОП 0.00.-1.62-12, п. 4.1.22 «Правил з безпечної експлуатації систем вентиляції у хімічних виробництвах»;

14. Не проведено перевірку ефективності роботи існуючої вентиляційної системи складу лакофарбових виробів (яке може бути відносено до категорії «А» за вибухопожежонебезпекою).

Порушення вимог п. 1.1., р. ІІІ НПАОП 0.00.-1.62-12, п. 6.2 «Правил з безпечної експлуатації систем вентиляції у хімічних виробництвах».

Дані правопорушення зафіксовані в розділі V акту перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) від 25.11.2019 №5.4/437/752А.

Позивач, вважаючи, що виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звернувся до суду з відповідним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституція України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1 та 2 статті 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

За змістом статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України.

Держпраці України входить до системи органів виконавчої влади та забезпечує реалізацію державної політики з промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі також - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до п.7 даного Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (далі - Закон №877-V).

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) - це державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до вимог статті 38 Закону України Про охорону праці державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Відповідно до статті 1 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно з підпунктом 16 пункту 4 Положення про Управління Держпраці відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань:

- забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту;

- монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки;

- безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення;

- виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів;

- організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами та перевірки їх знань.

Законом України від 05.04.2007 №877-V Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №877-V) встановлено, що державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону №877-V визначено, що виключно законами встановлюються органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Частиною 5 ст. 4 Закону №877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України від 14.10.1992 №2694-ХІІ Про охорону праці (із змінами та доповненнями, далі - Закон № 2694-ХІІ) державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням.

Згідно частини першої статті 13 Закону №2694-ХІІ встановлено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Частиною 1 статті 38 Закону №2694-ХІІ встановлено, що державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Процедуру проведення перевірок під час здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням законів та інших нормативно-правових актів з питань промислової безпеки, охорони праці, безпечного ведення робіт юридичними та фізичними особами, які відповідно до законодавства використовують найману працю встановлює Положення про організацію та здійснення державного гірничого нагляду, державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки та охорони праці в системі Держгірпромнагляду України, затверджене наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 11.08.2011 №826 (далі - Положення).

Пунктом 1.4 Положення визначено, що загроза життю та здоров`ю працівників - виникнення умов, за яких подальше продовження виконання робіт або експлуатація об`єкта, машин і механізмів несе ризик спричинення внаслідок цих умов фізичної шкоди працівникові, в тому числі такої, яка може призвести до смертельних наслідків.

Згідно п. 2.26 Положення право заборони виконання робіт, виробництва виникає у разі виявлення під час перевірки

- порушень вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю працівників; порушень вимог Кодексу України про надра

- відсутності дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки;

- непроведення у встановленому порядку та в терміни технічного огляду, випробування або експертного обстеження машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки;

- виникнення нещасного випадку зі смертельним або тяжким наслідком, групового нещасного випадку.

У разі виявлення факту перевищення допустимих норм технологічного навантаження виробничого об`єкта (окремого виробництва, машин і механізмів) або якщо дійсний рівень технологічного навантаження створює загрозу життю працівників, уникнути чого можливо за рахунок його зниження, роботи такого об`єкта (виробництво, експлуатація машин і механізмів) можуть бути обмежені до допустимого безпечного рівня.

Частиною 7 статті 7 Закону Закон №877-V встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) - це державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

У силу вимог ч.7 ст.7 Закону №877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Таким чином, підставою для звернення з позовом до суду про застосування заходів реагування є виявлення органом нагляду (контролю) порушення вимог законодавства, про що зазначається у відповідному акті перевірки. Водночас, з аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що підставою для застосування заходу реагування у вигляді заборони виконання робіт є, зокрема, недотримання законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю працівників, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

За змістом статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Законодавство України не містить визначення поняття порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров`ю людей, а відтак, воно є оціночним. Разом з цим, за переконанням суду, зазначені в акті перевірки порушення вимог безпеки до систем газопостачання створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей, гарантованого рівня безпеки, оскільки такі порушення впливають на забезпечення безпеки роботи об`єкта та обслуговуючого персоналу.

В адміністративних справах щодо застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю) суд має встановити наявність підстав для застосування таких заходів на момент постановлення судового рішення, зокрема, наявність не усунутих суб`єктом господарювання порушень вимог законодавства, які дійсно створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Мета застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) полягає в убезпеченні людей від можливої небезпеки. Разом з тим, форма такого захисту повинна бути розумною, не порушувати прав відповідача і не повинна перешкоджати власнику (користувачу) вживати заходів до усунення виявлених порушень. При цьому, захід реагування у вигляді повного зупинення виконання робіт (виробництва) є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Встановлення судом факту порушення вимог законодавства у сфері охорони праці, що створює загрозу життю та здоров`ю людей та у подальшому може призвести до тяжких наслідків у цій сфері, є достатньою підставою для застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень.

Суд, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що виявлені органом державного нагляду (контролю) порушення вимог законодавства у сфері охорони праці створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей і не були усунуті суб`єктом господарювання, має ухвалити рішення про вжиття відповідних заходів реагування.

Відтак, в даному випадку належним доказом усунення відповідачем порушень, які встановлені позивачем, є акти перевірки, в якому має бути зазначено про відсутність порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Суд встановив, що підставою для звернення позивача до суду з даним позовом були висновки щодо порушення відповідачем вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці, які викладені в актах перевірки 29.10.2018 №5.4/280/328А, 19.04.2019 №5.4/280/257А, 25.11.2019 №5.4/437/752А. Вказаними актами перевірки виявлено порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці та промислової, які створюють загрозу життю та здоров`ю людини.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що підтверджують усунення відповідачем порушень встановлених актом перевірки.

Отже, відповідачем не надано суду належних доказів усунення порушень вимог законодавства у сфері охорони праці та промислової безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, які зазначені у приписі від 05.11.2018.

Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

При цьому захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.

Згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Таким чином, у разі усунення виявлених порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, відповідач не позбавлений можливості звернутися до органу державного нагляду (контролю), який ініціював зупинення із повідомленням відновлення господарської діяльності.

З огляду на наявність в матеріалах справи доказів, які свідчать про те, що відповідачем не усунуті порушення вимог законодавства, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, зафіксовані у акті перевірки, суд приходить до висновку, що наявні підстави для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду у виді: заборони експлуатації приміщень ремонтних майстерень, всього п`ять приміщень по вул. Дегтярівська, 25 в м. Києві; заборони зберігання легкозаймистих рідин у складі для зберігання лакофарбових виробів по вул. Куренівська, 16-В в м. Києві; заборони зберігання легкозаймистих рідин у складі для зберігання лакофарбових виробів по вул. Дегтярівська, 25 в м. Києві.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.1 ст. 77 КАС України).

Згідно статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Частиною 2 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Витрат пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз позивачем під час розгляду справи не здійснювалось.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (04060, місто Київ, вулиця Вавилових, 10, ) до Комунальної організації «Київмедспецтранс» (04119, місто Київ, вулиця Детярівська, 25, ) про застосування заходів реагування, задовольнити повністю.

Застосувати до Комунальної організації «Київмедспецтранс» заходи реагування у сфері державного нагляду, а саме: заборонити експлуатацію приміщень ремонтних майстерень, всього п`ять приміщень по вул. Дегтярівська, 25 в м. Києві; заборонити зберігання легкозаймистих рідин у складі для зберігання лакофарбових виробів по вул. Куренівська, 16-В в м. Києві; заборонити зберігання легкозаймистих рідин у складі для зберігання лакофарбових виробів по вул. Дегтярівська, 25 в м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський