Справа № 620/11325/24
Суддя: Василь НЕПОЧАТИХ
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року Чернігів Справа № 620/11325/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та доплаті грошової допомоги для оздоровлення за 2013 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2013 рік, з урахуванням у складі грошового забезпечення для їх розрахунку щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та доплату грошової допомоги для оздоровлення за 2013 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2013 рік, з урахуванням у складі грошового забезпечення для їх розрахунку щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та доплаті грошової допомоги для оздоровлення за 2015-2017 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015 рік, 2017 рік, з урахуванням у складі грошового забезпечення для їх розрахунку щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 та щомісячної індексації грошового забезпечення, у тому числі на виконання рішень Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.05.2019 у справі № 620/909/19 та від 22.11.2023 у справі № 620/5345/22;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та доплату грошової допомоги для оздоровлення за 2015-2017 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015 рік, 2017 рік, з урахуванням у складі грошового забезпечення для їх розрахунку щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, та щомісячної індексації грошового забезпечення, у тому числі на виконання рішень Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.05.2019 у справі № 620/909/19 та від 22.11.2023 у справі № 620/5345/22;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та доплаті грошової допомоги для оздоровлення за 2018 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік, з урахуванням у складі грошового забезпечення для їх розрахунку щомісячної індексації грошового забезпечення на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.11.2023 у справі № 620/5345/22;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та доплату грошової допомоги для оздоровлення за 2018 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік, з урахуванням у складі грошового забезпечення для їх розрахунку щомісячної індексації грошового забезпечення на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.11.2023 у справі № 620/5345/22;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо відмови ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) у перерахунку та доплаті грошової компенсації за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки як учаснику бойових дій, за 2015-2019 роки, з урахуванням у складі грошового забезпечення для її розрахунку щомісячної індексації грошового забезпечення, у тому числі на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.11.2023 у справі № 620/5345/22;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та доплату грошової компенсації за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки як учаснику бойових дій, за 2015-2019 роки, з урахуванням у складі грошового забезпечення для її розрахунку щомісячної індексації грошового забезпечення, у тому числі на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.11.2023 у справі № 620/5345/22.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що щомісячна додаткова грошова винагорода та індексація грошового забезпечення мали щомісячний, постійний характер, тому у відповідача відсутні правові підстави для неврахування їх при обрахунку матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення та грошової компенсації за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки як учаснику бойових дій.

Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що суми додаткової винагороди та індексації не носять щомісячного характеру, а також не належать і до одноразових додаткових видів грошового забезпечення, тому не включаються до розрахунку грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової компенсації за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки як учаснику бойових дій.

У поданій до суду відповіді на відзив позивач просив задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у період з 31.05.2006 по 23.01.2019 (а.с. 25-26).

Як вбачається з карток особового рахунку позивачу у спірний період виплачувалась допомога для оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, зокрема:

- допомога для оздоровлення - у травні 2013 року, у вересні 2015 року; у липні 2016 року, у червні 2017 року; у липні 2018 року;

- матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань - у жовтні 2013 року; у грудні 2015 року; у грудні 2017 року (а.с. 35-42)

Також у період з 01.01.2013 по 28.02.2018 позивачу виплачувалася щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 100% місячного грошового забезпечення.

Відповідно до карток особового рахунку за 2013, 2015, 2018 - 2019 роки та з довідки військовій частині НОМЕР_1 від 30.07.2024 № 148/244 про суми виплаченої індексації грошового забезпечення під час проходження служби, за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 та з 01.12.2018 по 23.01.2019 позивачу виплачувалась індексація грошового забезпечення у відповідності до положень абзаців першого та другого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, що склалася внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (а.с. 35-42, 43).

Згідно з довідкою військовій частині НОМЕР_1 від 30.07.2024 № 148/246 позивачу нараховано компенсацію за невикористану відпустку учасника бойових дій з наступних складових грошового забезпечення (оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавка за вислугу років (50%), надбавка за особливості проходження служби (78%), надбавка військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень (15%), премія (35%)) (а.с. 48).

На виконання рішень Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.05.2019 по справі № 620/909/19 та від 22.11.2022 по справі № 620/5345/22 відповідач провів виплату позивачу індексації грошового забезпечення (а.с. 44-47).

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 23.07.2024 про перерахунок та доплату грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та компенсації за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2019 роки, із урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 та індексації грошового забезпечення (а.с. 31-32).

Відповідач листом від 31.07.2024 № 22/515 відмовим позивачу у проведені перерахунку (а.с. 33-34).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України визначено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Права, пільги та соціальні гарантії військовослужбовців визначаються Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII).

Статтею 1 Закону № 2011-XII передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частинами першою - третьою статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

За приписами частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 Закону № 2011-XII).

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (чинної до 28.02.2018) було установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 пункту 5 вищенаведеної постанови було надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надавати військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Також, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (чинної з 01.03.2018) встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 5 вищевказаної постанови керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право, серед іншого, надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до пунктів 33.1-33.3 Розділу ХХХІІІ Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказ Міністра оборони України 11.06.2008 № 260 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 за № 638/15329 (в редакцій, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять службу за контрактом, для вирішення соціально-побутових питань один раз на рік надається матеріальна допомога в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Матеріальна допомога надається військовослужбовцям за їх заявою за місцем штатної служби на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому розміру допомоги. Розмір матеріальної допомоги установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. До місячного грошового забезпечення, з якого визначається матеріальна допомога, включаються посадові оклади, оклади за військовими званнями та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Згідно з пунктами 1, 7 розділу XXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, до місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Окрім механізму призначення допомоги на соціально-побутові питання та допомоги на оздоровлення, з`ясуванню у межах даного спору підлягає також і правова природа щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовця, виплата якої була запроваджена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Про питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) закріплено питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій (далі- Постанова № 899).

Згідно з пунктом 2 Постанови № 899 граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

Так, підпунктами 1, 2 пункту 1 Постанови № 889 (чинної до 28.02.2018) встановлено, що така винагорода виплачується: 1) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; 2) військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення (пункт 2 Постанови № 889).

Пунктом 8 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 № 595 (далі - Інструкції № 595) визначено, що грошова винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Згідно з пунктом 9 зазначеної Інструкції, розміри винагороди встановлюються наказами Міністра оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби в межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони (Головного управління розвідки Міністерства оборони) в Державному бюджеті України на відповідний рік.

У подальшому, тотожне регулювання цього питання запроваджено з прийняттям Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України 24.10.2016 № 550 (далі - Інструкція № 550), яка застосовувалася протягом 2016- 2018 років.

Водночас, застосовуючи Інструкції № 595 та № 550 як спеціальні нормативно-правові акти, що визначають структуру і склад грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті одноразової допомоги при звільненні, відповідач не врахував пріоритетності законів над підзаконними актами та дискреції держави щодо визначення порядку і розміру гарантій особам, які проходять військову службу.

Законом № 2011-ХІІ Міністру оборони України надано повноваження лише визначати порядок виплати грошового забезпечення, тоді як право визначення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та види виплат військовослужбовцям, які включаються до складу місячного грошового забезпечення законом, не віднесено до його компетенції та може бути змінений лише законодавцем.

Таким чином при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає саме Закон №2011-ХІІ, а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам зазначеного Закону.

Вказане питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/2738/17. У постанові від 06.02.2019 Велика Палата Верховного Суду дійшла наступних висновків: згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3)щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Оскільки додаткова грошова винагорода має щомісячний характер, підстави вважати таку винагороду одноразовим видом грошового забезпечення відсутні.

Такий висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 826/14564/17, від 22.10.2019 у справі № 520/3505/19, від 24.10.2019 у справі № 820/3211/17, від 05.12.2019 у справі № 295/5200/18, від 14.04.2020 у справі № 820/3719/18, від 24.03.2020 у справі № 810/2734/17, від 14.07.2020 у справі № 820/1784/17, від 16.10.2020 у справі № 826/4043/16, від 29.12.2020 у справі 240/1095/20, які стосуються правил обчислення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні.

Однак, оскільки обрахунок сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги на оздоровлення, хоча й регулюються різними нормами права, однак має однакову базу обчислення, тому вищенаведені постанови Верховного Суду підлягають врахуванню і у даній справі.

Враховуючи вказане, виплативши позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2013, 2015, 2017 роки та допомоги для оздоровлення за 2013, 2015, 2016, 2017 роки без врахування у складі місячного грошового забезпечення для її обрахунку щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, відповідач порушив вимоги належної оплати праці, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у цій частині.

Вирішуючи спір щодо правової природи індексації грошового забезпечення військовослужбовця та стосовно наявності правових підстав для включення індексації грошового забезпечення військовослужбовця до складу місячного грошового забезпечення у цілях обчислення інших видів грошового забезпечення (зокрема, допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки як учаснику бойових дій), суд керується такими підставами та мотивами.

Відповідно до частин 2, 3 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Згідно з частиною 3 статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

За визначенням ст.1 Закону України від 03.07.1991 №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закон № 1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру (зокрема і оплата праці та грошове забезпечення) у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Як указано у частині першій статті 4 Закону № 1282-ХІІ, у редакції Закону України від 24.12.2015 № 911-VIII (набрав чинності з 01.01.2016), індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Попередня редакція Закону № 1282-ХІІ передбачала, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Згідно зі статтею 6 Закон № 1282-ХІІ у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Згаданий Порядок був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (далі - Порядок №1078).

Суд повторює, що згідно з частиною 3 статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 2 Порядку № 1078 грошове забезпечення військовослужбовців індексується відповідно до закону.

З аналізу положень Закону № 2011-XII та Закону № 1282-XII убачається, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Механізм індексації має універсальний характер, позаяк індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру. Своєю чергою, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації (пункт 44 постанови Верховного Суду від 27.04.2021 у справі № 380/1513/20).

Отже, такий платіж з оплати часу військової служби як індексація грошового забезпечення військовослужбовця є невід`ємною складовою грошового забезпечення військовослужбовця.

Ураховуючи викладене суд дійшов висновку, що виплативши позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2017, 2018 рік, допомоги для оздоровлення за 2015, 2016, 2017, 2018 роки та компенсацію за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки за 2015-2019 роки, як учаснику бойових дій, без врахування у складі грошового забезпечення для їх обрахунку індексації грошового забезпечення у належному розмірі, відповідач порушив вимоги належної оплати праці, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у цій частині.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та доплаті грошової допомоги для оздоровлення за 2013 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2013 рік з урахуванням у складі грошового забезпечення для їх розрахунку щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та доплату грошової допомоги для оздоровлення за 2013 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2013 рік, з урахуванням у складі грошового забезпечення для їх розрахунку щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та доплаті грошової допомоги для оздоровлення за 2015 - 2017 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2017 роки, з урахуванням у складі грошового забезпечення для їх розрахунку щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 та щомісячної індексації грошового забезпечення, у тому числі на виконання рішень Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.05.2019 у справі № 620/909/19 та від 22.11.2022 у справі№ 620/5345/22.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та доплату грошової допомоги для оздоровлення за 2015 - 2017 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2017 роки, з урахуванням у складі грошового забезпечення для їх розрахунку щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 та щомісячної індексації грошового забезпечення, у тому числі на виконання рішень Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.05.2019 у справі № 620/909/19 та від 22.11.2022 у справі№ 620/5345/22.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та доплаті грошової допомоги для оздоровлення за 2018 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік, з урахуванням у складі грошового забезпечення для їх розрахунку щомісячної індексації грошового забезпечення на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.11.2022 у справі № 620/5345/22.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та доплату грошової допомоги для оздоровлення за 2018 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік, з урахуванням у складі грошового забезпечення для їх розрахунку щомісячної індексації грошового забезпечення на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.11.2022 у справі № 620/5345/22.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та доплаті грошової компенсації за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки за 2015 - 2019 роки, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням у складі грошового забезпечення для її розрахунку щомісячної індексації грошового забезпечення, у тому числі на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.11.2022 у справі № 620/5345/22.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та доплату грошової компенсації за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки за 2015 - 2019 роки, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням у складі грошового забезпечення, для розрахунку зазначеної грошової компенсації, щомісячної індексації грошового забезпечення, у тому числі на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.11.2022 у справі № 620/5345/22.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21.05.2025.

Суддя Василь НЕПОЧАТИХ