Справа № 200/7342/24
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року справа №200/7342/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року у справі № 200/7342/24 (головуючий І інстанції Чучко В.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач 1) про:

- визнання протиправним та скасування рішення від 06.08.2024 року №14, яким відмовлено в призначенні щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів»;

- зобов`язання призначити та виплатити з 03.07.2024 року, як судді у відставці, щомісячне довічне грошове утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в розмірі 74% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, виходячи зі стажу роботи на посаді судді, визначеного рішенням Вищої ради правосуддя від 02.07.2024 за №2008/0/15-24 32 роки 5 місяців 7 днів.

Ухвалою суду від 22.11.2024 року у прийнятті до розгляду судом заяви позивача про уточнення позовних вимог відмовлено.

Ухвалою суду від 22.11.2024 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року позов задоволено:

- визнано протиправним та скасовано рішення Лівобережного об`єднаного управління ПФУ в м. Дніпрі від 08.11.2024 року №14 в частині визначення стажу судді ОСОБА_1 27 років 6 днів, у розмірі 64 % суддівської винагороди при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 04.07.2024 року, виходячи із обрахунку стажу судді - 32 роки 5 місяців 7 днів та з урахуванням відсотку від суддівської винагороди в розмірі 74%, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді.

Відповідач 2 не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову.

Апелянт зазначив, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки від 26.08.1983 НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінки дописано дату народження іншими чорнилами, яке не оформлено належним чином, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України 29 липня 1993р. №58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993р. за № 110.

На посаді судді не зараховано період роботи з 25.06.1997 по 27.02.2015, оскільки в довідці робота на посаді судді від 11.07.2024 № 17, дата призначення суддею Микитівського районного суду м. Горлівка Донецької області не відповідає даті призначення згідно записі трудової книжки від 26.08.1983 НОМЕР_1 .

До матеріалів пенсійної справи долучено довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 04- 11064/24 від 15.04.2024, яка не відповідає додатку 2, передбачений Постановою від 25.01.2008 №3-1 (відсутній кутовий штамп та підстави видачі, суддівська винагорода зазначено на 01 липня 2024 року(дата видачі 15.04.2024), не вірно перелік доплат).

Згідно витягу з реєстру територіальної громади заявниця зареєстровано АДРЕСА_1 , в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 01.06.2022 № 1243- зазначено АДРЕСА_2 .

За таких обставин враховуючи вищевикладене, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області є правомірними, оскільки Головне управління діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просила відмовити у її задоволені.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Позивач рішенням Вищої ради правосуддя від 02.07.2024 року №2008/0/15-24 звільнена з посади судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у відставку.

Наказом голови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області №27-г/к від 03.07.2024 року позивача відраховано зі штату Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з 03.07.2024 року.

19.07.2024 року позивач звернулась до Управління ПФУ в Самарському районі м. Дніпропетровська із заявою про призначення судді у відставці щомісячного довічного грошового утримання.

Заява позивача була розглянута за принципом екстериторіальності і рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26.07.2024 року №14 позивачу відмовлено в призначенні і виплаті щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці у зв`язку з відсутністю необхідних документів, а саме: трудова книжка в пакеті документів не надавалась; довідка від 11.07.2024 року про роботу на посаді судді видана без номеру, дати видачі, штампу; в довідці відсутнє посилання на накази та дати щодо прийняття, переведення на посади та звільнення з роботи; довідка від 11.07.2024 Про роботу на посаді судді видана без штампу та відсутні накази про прийняття та звільнення з роботи.

29.07.2024 року позивач вдруге звернулась до Управління ПФУ в Самарському районі м. Дніпропетровська, вдруге надавши трудову книжку та довідку про роботу на посаді судді від 11.07.2024, завірену печаткою суду, з номером, датою видачі та штампом.

Заява позивача була розглянута за принципом екстериторіальності і рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 06.08.2024 року №14 позивачу відмолено в призначенні довічного грошового утримання у зв`язку з відсутністю повного пакету документів, а саме:

за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки від 26.08.1983 НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці дописано дату народження іншими чорнилами, яке не оформлено належним чином, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58;

на посаді судді не зараховано період роботи з 25.06.1997 по 27.02.2015, оскільки в довідці робота на посаді судді від 11.07.2024 №17, дата призначення суддею Микитівського районного суду м. Горлівка Донецької області не відповідає даті призначення згідно записів трудової книжки від 26.08.1983 НОМЕР_1 ;

до матеріалів пенсійної справи долучено довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №04-11064/24 від 15.04.2024, яка не відповідає додатку 2, передбачений Постановою від 25.01.2008 №3-1 (відсутній кутовий штамп та підстави видачі, суддівська винагорода зазначена на 01 липня 2024 року (дата видачі 15.04.2024), не вірно перелік доплат);

згідно витягу з реєстру територіальної громади заявниця зареєстрована в м. Костянтинівка, в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 01.06.2022 №1243- зазначено м. Горлівка.

Листом від 27.10.2024 року Пенсійний фонд України повідомив позивача, що розглянувши скарги від 08.08.2024 та від 01.10.2024, Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області доручено повернутися до розгляду заяви від 29.07.2024 щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Рішенням Лівобережного об`єднаного управління ПФУ в м. Дніпрі від 08.11.2024 року №14 позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 04.07.2024 року з розрахунку страхового стажу 34 роки 10 місяців 7 днів, стажу судді - 27 років 6 днів, в розмірі 64% суддівської винагороди.

Згідно рішення Вищої ради правосуддя №2008/0/15-24 від 02.07.2024 Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у зв`язку з поданням заяви про відставку» за результатами вивчення доданих до заяви про відставку документів щодо визначення відповідного стажу для звільнення судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 у відставку, а саме актів про призначення, обрання на посаду судді, копій трудової книжки, диплома, встановлено, що до стажу, який дає право на відставку, підлягають зарахуванню строк роботи на посаді судді 27 років 7 днів, половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі 2 роки 5 місяців та стаж роботи в галузі права, вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, - 3 роки. Станом на 2 липня 2024 року загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає їй право на звільнення у відставку, становить 32 роки 5 місяців 7 днів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд враховує наступне.

Згідно ч. 1 статті 116 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VІІІ (далі - Закон №1402-VIII) суддя, який має стаж роботі на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

За ч. 1 статті 137 Закону №1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Згідно абзацу 4 п. 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402 судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

За ч. 1 статті 43 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ (далі - Закон № 2862-ХІІ) кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Згідно абз. 2 ч.4 цієї статті до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

За абзацом 2 статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Після втрати чинності ст.1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» в березні 2008 року, питання врахування інших (крім роботи на посаді судді) періодів діяльності до стажу роботи, що дає право на відставку, було врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

Згідно п. 3-1 цієї Постанови до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби та календарний період проходження строкової військової служби.

Таким чином, до стажу роботи, що дає позивачу право на відставку та одержання довічного грошового утримання, крім часу роботи на посадах судді, зараховується половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах.

Крім того, згідно ч. 2 статті 137 Закону № 1402-VIII (у чинній редакції) до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Отде, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі № 9901/805/18.

У зазначеній справі Велика Палата Верховного Суду погодилась із висновками колегії суддів Касаційного адміністративного суду та зазначила, що частину другу статті 137 Закону №1402-VIII (у редакції, яка діє з 5 серпня 2018 року) потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагається законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.

Згідно ч. 1 статті 7 Закону №2862-ХІІ (в редакції, яка діяла на час призначення позивача на посаду судді) право на зайняття посади судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону має громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, має вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

Рішенням Вищої ради правосуддя №2008/0/15-24 від 02.07.2024 позивача звільнено з посади судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

У цьому рішенні зазначено, що за результатами вивчення доданих до заяви про відставку документів щодо визначення відповідного стажу для звільнення судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 у відставку, а саме актів про призначення, обрання на посаду судді, копій трудової книжки, диплома, встановлено, що до стажу, який дає право на відставку, підлягають зарахуванню строк роботи на посаді судді 27 років 7 днів, половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі 2 роки 5 місяців та стаж роботи в галузі права, вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, - 3 роки. Станом на 2 липня 2024 року загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає їй право на звільнення у відставку, становить 32 роки 5 місяців 7 днів.

Верховним Судом в постановах від 23 червня 2022 року у справі № 420/1987/21, від 8 вересня 2022 року у справі №380/10696/21 висловлено правову позицію, згідно з якою стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

При цьому, неправомірним є позбавлення особи, зокрема судді, набутого статусу (наприклад, статусу особи, яка має стаж роботи на посаді судді у конкретному кількісному вимірі), оскільки це не узгоджується з принципом правової визначеності. Виключно шляхом прийняття закону дозволяється змінити механізм використання такого статусу у формі зменшення розміру фінансових виплат або пільг, а також позбавлення особи права на перерахунок певних соціальних виплат тощо.

Отже, загальний стаж позивача для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці, у розумінні Закону № 1402, складає 32 роки 5 місяців 7 днів.

Законом № 1402 встановлено порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, згідно з яким розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача, виходячи з її стажу повних 32 роки, повинен становити 74%, з яких: 50% - за стаж роботи на посаді судді 20 років; 24% (12 роки * 2%) - за кожен рік на посаді судді понад 20 років.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України, про:

- визнання протиправним та скасування рішення Лівобережного об`єднаного управління ПФУ в м. Дніпрі від 08.11.2024 року №14 в частині визначення стажу судді ОСОБА_1 27 років 6 днів, у розмірі 64 % суддівської винагороди при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 04.07.2024 року, виходячи із обрахунку стажу судді - 32 роки 5 місяців 7 днів та з урахуванням відсотку від суддівської винагороди в розмірі 74%, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року у справі № 200/7342/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 21 травня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв