Справа № 404/1132/25
Суддя: Варакіна Н. Б.
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/1132/25
Номер провадження 2-а/404/15/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року Фортечний районний суд м. Кропивницький

в складі: головуючого судді Варакіна Н.Б.,

за участі секретаря - Щербина А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, за правилами спрощеного позовного провадження, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті (, вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54056) про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов мотивований тим, що 30 січня 2025 відносно позивача Відділом державного нагляду (контролю) у Миколаївській області винесено постанову № 003815 про накладення адміністративного стягнення, якою накладено на ОСОБА_1 штраф в розмірі 51000 грн, за ч. 3 ст. 132-1 КУпАП. Копію оскаржуваної постанови позивачем отримано 31.01.2025 на офіційну електрону пошту. З вищевказаною постановою про накладення адміністративного штрафу позивач не згодний, вважає її незаконною та такою що підлягає скасуванню виходячи з наступного. Згідно постанови № 003815 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 11.12.2024 року о 20 год. 50 хв. водій, керуючи транспортним засобом МАN НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_1 , здійснив ухилення від проходження габаритно-вагового контролю під час проходження комплексу автоматичної фіксації габаритно-вагових парламентів WIM 24 (Н-14 Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв, 232 км+365 м), чим порушив ст. 6 ЗУ «Про автомобільний транспорт» ч. 3 ст. 132-1 КУпАП. Вважає, що відповідач виніс постанову про накладення адміністративного стягнення без дотримання вимог Інструкції з оформлення уповноваженими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані не в автоматичному режимі № 512 від 27.09.2021 року, а саме відповідачем не було складено протоколу про адміністративне правопорушення, не виконав належним чином фіксацію нібито виявленого правопорушення, не вжито заходів для встановлення особи водія. Враховуючи вищевикладене, при розгляді справи відповідач мав врахувати наявність вини у формі умислу або необережності, однак, оскаржувана постанова таких відомостей не містить, неможливо встановити на підставі якого саме доказу позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, тому позивач вважає, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню та просить скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області від 30.01.2025 № 003815, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 в розмірі 51000 грн, за ч. 3 ст. 132-1 КУпАП та справу про притягнення до адміністративної відповідальності закрити.

Від представника Державної служби України з безпеки на транспорті надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого 11.12.2024 року відповідно до направлення на рейдову перевірку проводилася рейдова перевірка транспортних засобів. В тому числі габаритно-ваговий контроль. 11.12.2024 року, старший державний інспектор Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Олег ВАСЬКІВ в екіпажі зі старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Віталієм ШЕПЕТКОВСЬКИМ, проводили рейдові перевірки в межах Миколаєва та Миколаївського району. За допомогою наданого доступу до перегляду відомостей відповідних модулів Центру обробки даних системи зважування у русі, було виявлено проходження через WIM24 (на а/д Н-14 Олександрівка - Кропивницький - Миколаїв, км 232+365м) о 17 год. 20 хв. транспортних засобів марки МАN білого кольору з сірими напівпричепами з порушенням вагових норм, які рухаючись в бік Миколаєва, проходили систему зважування у русі по середині проїжджої частини, по роздільній розмітці, що унеможливило їх ідентифікацію системою (відповідно до наданої, Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області, інформації - WIM24 в такому режимі руху повірку не проходив і не тестувався). Близько 17 год. 40 хв., інспекторами було виявлено схожі транспортні засоби які зупинились на АЗС WOG за адресою: м. Миколаїв, просп. Героїв України 121, з ознаками перевантаження (просідання вузлів підвіски). Водій транспортного засобу МАN, номер державної реєстрації НОМЕР_2 , з напівпричепом ВОDЕХ реєстраційний номер НОМЕР_3 , заховався в кабіні і на вимоги інспекторів не відповідав. Через годину, інспектором О. ВАСЬКІВ було здійснено виклик на гарячу лінію 102 за яким прибув екіпаж патрульної поліції та зафіксував інформацію про даний транспортний засіб. В подальшому було складено рішення про супровід та заблоковано даний транспортний засіб блокуючим пристроєм № 037, який було знайдено працівниками Відділу з ранку, 12.12.2024 року в задовільному стані, а транспортний засіб МАN, НОМЕР_2 з напівпричепом ВОDЕХ реєстраційний номер НОМЕР_3 , на місці блокування був відсутній. Виходячи з вищенаведеного стверджують, що в даній ситуації вбачається ухилення від проходження вагового контролю відповідальність за яке передбачена ст. 132-1 КУпАП. Тобто, водій транспортного засобу відмовився (відмова від габаритно-вагового контролю - будь-які дії або бездіяльність, що призвели до ухилення від проходження габаритно-вагового контролю в зоні габаритно-вагового контролю), що підтверджується відео фіксацією та складеними матеріалами справи. Також представник відповідача зазначає, що відеозапис перевірки Державна служба України з безпеки на транспорті додає в записі на DVD диск. Так, згідно відеозапису проведення перевірки зафіксовано відмову водія від пропозиції зважування транспортного засобу. Спочатку розгляд справи було призначено на 09.01.2025 про що ОСОБА_1 було скеровано виклик на розгляд справи. Виклик було отримано та надіслано ОСОБА_1 письмові пояснення на адресу Відділу. Відділом було вирішено призначити повторний розгляд справи на 23.01.2025 ОСОБА_1 було скеровано виклик на розгляд справи листом № 2972/34/24-25 від 10.01.2025, який був отриманий ним 16.01.2025. Отже, відповідачем було дотримано процедуру розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до вимог КУПАП, Інструкції №512 щодо позивача. 30.01.2025 враховуючи зафіксовані порушення законодавства під час рейдової перевірки Відділом державного нагляду (контролю) у Миколаївській області стосовно позивача було винесено постанову № 003815, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення частини 3 статті 132-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 51000 грн. Отже, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі частини 3 статті 132-1 КУпАП. Винесену щодо позивача постанову № 003815 від 30.01.2025 було направлено позивачу листом № 10584/34/24-25 від 03.02.2025 року та отримана ним 05.02.2025 року. Враховуючи вищезазначене дії відповідача під час формування постанови є законними та такими, що відповідають вимогам статті 19 Конституції України. Просить у позові відмовити.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 березня 2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного провадження та призначено судове засідання.

В судове засідання позивач не з`явився, повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, подав до суду відзив, яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови № 003815 від 30.01.2025 відділом державного нагляду (контролю) у Миколаївській області встановлено, що 11.12.2024 о 20:50 год перебуваючи в зоні габаритно-вагового контролю за адресою: м. Миколаїв, пр.. Героїв України, 121, водій керуючи вантажним автомобілем МАN НОМЕР_2 , що належать гром. ОСОБА_1 , здійснив ухилення від проходження габаритно-вагового контролю під час проходження комплексу автоматичної фіксації габаритно-вагових парламентів WIM 24(Н-14 Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв, 232 км+365 м), чим порушив ст. 6 ЗУ «Про автомобільний транспорт» ч. 3 ст. 132-1 КУпАП, та визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 132-1 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 51000 грн.

Згідно акту № АБ001964 від 11.12.2024 о 20:00 год., складеного старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області, було прийнято рішення про блокування автомобільного транспортного засобу, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також заборону подальшого руху такого транспортного засобу: марки МАN TAX, д.н.з. НОМЕР_2 , водій не виходить з кабінки, не іде на діалог, місце блокування проспект Героїв України, 121, (АЗС WOG) м. Миколаїв.

Листом № 113467/34/24-24 від 18.12.2024 року, ОСОБА_1 повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Виклик було отримано та надіслано ОСОБА_1 письмові пояснення на адресу Відділу.

23.01.2025 року ОСОБА_1 було скеровано виклик на розгляд справи листом № 2972/34/24-25 від 10.01.2025, який був отриманий ним 16.01.2025 року.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Надаючи оцінку діям та рішенням суб`єкта владних повноважень, суд, відповідно до статті 2 КАС України, має встановити: чи вчинені/прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною другою статті 29 Закону України "Про дорожній рух", з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабміну України № 30 від 18.01.2001, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України на 2 % (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.10 ПДР України встановлено, що габаритно-ваговий контроль - це перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Згідно з пунктом 2.4-1 ПДР України у місці здійснення габаритно-вагового контролю на вимогу працівника пункту габаритно-вагового контролю або поліцейського водій вантажного автомобіля (в тому числі механічного транспортного засобу) повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) передати для перевірки документи, зазначені в підпунктах "а", "б" і "г" пункту 2.1 цих Правил; б) надати транспортний засіб та причіп (за наявності) для вагового та/або габаритного контролю відповідно до встановленої процедури.

Відповідно до частини 3 статті 132-1 КУпАП, ухилення або відмова від проходження габаритно-вагового контролю, а так само перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, розташування транспортних засобів на проїзній частині, вчинення правопорушень, передбачених частиною шостою статті 121 цього Кодексу, в зоні габаритно-вагового контролю тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 132-1 КУпАП, у зв`язку із відмовою водія, який керував належним позивачу транспортним засобом, пройти габаритно-ваговий контроль.

Разом із тим, суд позбавлений можливості належним чином дослідити долучений відповідачем відеозапис, оскільки звукозапис на відео відсутній, що унеможливлює підтвердити відмову від проходження габаритно-вагового контролю водієм.

Окрім цього, на думку суду відповідач неправомірно застосував норму матеріального права, відносно ОСОБА_1 , яка передбачає відповідальність встановлену частиною 3 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення за ухилення або відмову у проходженні габаритно - вагового контролю або проходження такого з істотними порушеннями процедури, саме в зоні габаритно-вагового контролю.

Законодавець встановив, що місце скоєний адміністративного правопорушення передбачене ч.З ст. 132-1 КУпАП є невід`ємною частиною правової конструкції даної норми матеріального права, а відтак і обумовлює її об`єктивну сторону, як частину складу адміністративного правопорушення.

В даному випадку, суд вважає, що в діях позивача був відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 132-1 КУпАП, а саме була відсутня об`єктивна сторона, оскільки вчинене правопорушення було зафіксоване поза межами зони габаритно - вагового контролю, а саме на проспекті Героїв України, 121, м. Миколаїв, а сам комплекс габаритно - вагового контролю знаходився на а/д Н-24 «Благовіщенське - Миколаїв» (через м. Вознесенськ) 210 км+810 м (згідно із наданим позивачем відстеженням на Google maps складає 88 км), а відтак даний факт унеможливлює застосування даної норми матеріального права в даних конкретних правовідносинах.

Суд звертає увагу, що саме на комплекс габаритно - вагового контролю, який розташований а/д Н-24 «Благовіщенське - Миколаїв» (через м. Вознесснськ) 210 км+810 м., вказано у Рішенні про супроводження транспортного засобу РС №001682 від 11.12.2024.

Більш того, сама Постанова КМУ №513 «Про затвердження порядку супроводження автомобільного транспортного засобу, що мас ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування для здійснення габаритно - вагового контролю, а також заборони подальшого руху такого автомобільного транспортного засобу» встановлює обмеження щодо такої о супроводу, а саме 50 км.

Супроводження транспортних засобів до найближчого вагового комплексу повинно бути в межах 50 км.

Із дослідженого, суд дійшов до переконання, що відзив поданий представником відповідача не спростували доводів позивача та в матеріалах справи відсутні докази про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За змістом ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, а також того, що при дослідженні доказів відмова водія від проходження габаритно-вагового контролю, який керував належним позивачу транспортним засобом, належними доказами не підтверджена, тому суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в сумі 605,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який є суб`єктом владних повноважень.

Керуючись ч. 2ст. 19 Конституції України, ст.132-1,288,292,293 КУпАП, ст.72-77,241-246, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54056) про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС № 003815 від 30.01.2025 винесену в.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті Гринюком Олександром відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 132-1 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 605,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (, вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54056).

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено та проголошено 20.05.2025.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Н. Б. Варакіна