Справа № 280/10805/24
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2025 року м. Дніпросправа № 280/10805/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.01.2025 в адміністративній справі №280/10805/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якій позивач просив суд:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області () про сплату боргу (недоїмки) від 12.06.2019 року № Ф-22853-49;

зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області виключити з інтегрованої картки платника (ІКП) заборгованість з єдиного соціального внеску ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 11724,24 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24.01.2025 в адміністративній справі №280/10805/24 позов задоволено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині задоволення вимог, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджено матеріалами справи, що Позивач з 14.06.1994 зареєстрований, як фізична особа підприємець, перебуває на обліку в ГУ ДПС у Запорізькій області (Шевченківський р-н м. Запоріжжя) на загальній системі оподаткування.

В 1992 році позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 15.01.1993 року.

В 2014 році відповідно до виписки з акту огляду МСЕК до довідки серія АВ № 0280594 від 24.06.2014 року, позивачу первинно встановлено інвалідність ІІІ (третьої) групи безстроково, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велися бойові дії.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 14.07.2014 року, позивачу встановлено статус ветерана війни інваліда війни 3 групи безстроково.

В 2018 році відповідно до виписки з акту огляду МСЕК до довідки серія АВ №1015388 від 06.08.2018 року позивачу встановлено інвалідність ІІ (другої) групи безстроково, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велися бойові дії.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 від 06.08.2018 року, позивачу встановлено статус ветерана війни інваліда війни 2 групи безстроково.

12.06.2019 Головним управління ДПС у Запорізькій області була прийнята вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-22853-49 з якої вбачається, що станом на 30.04.2019 у позивача наявна заборгованість зі сплати єдиного внеску у розмірі 11724,24 грн.

Не погодившись з вимогою про сплату боргу (недоїмки), позивач звернувся до суду з позовом про її скасування.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізнається або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 12.06.2019 року № Ф-22853-49 була повернута згідно поштового відправлення у зв`язку з «закінченням терміну зберігання». Позивачем лише в вересні 2024 року було отримано відповідь Головного управління ДПС у Запорізькій області від 17.09.2024 року до якого було додано копію корінця оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки), тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача про правомірність оскаржуємої вимоги про сплату боргу (недоїмки), колегія суддів зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України № 2464-VI від 08.07.2010 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затв. наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04.2015 /Інструкція № 449/, Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затв. наказом Міністерства фінансів України № 435 від 14.04.2015р. /Порядок № 435/(в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Відповідно до пп.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 4 ч.1 ст.4 цього Закону передбачено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з ч.4 ст.4 зазначеного Закону особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Враховуючи зазначене, необхідними умовами для застосування положень ч.4 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» є отримання особою статусу пенсіонера чи встановлення такій особі інвалідності, а також отримання нею відповідно до закону пенсії або соціальної допомоги.

При цьому єдиною підставою, за наявності якої вказані положення не підлягають застосуванню, - це добровільна згода особи на участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідач зазначає, що згідно інформаційно - комунікаційної системи податкового органу фізична особа - підприємець ОСОБА_1 з 14.06.1994 по теперішній час перебуває на обліку в ГУ ДПС у Запорізькій області (Шевченківський р-н м. Запоріжжя) на загальній системі оподаткування. Наявна ознака «ФО - пенсіонер» - пенсіонер, який досяг пенсійного віку з 26.04.2018, що дає право на пільги зі сплати єдиного соціального внеску.

Нарахування в інтегрованій картці позивача проведені автоматично, а саме: за 2017 рік автоматично нараховано єдиний внесок по строку 09.02.2018 в сумі 8448,00 грн (мінімальна заробітна плата 3200*22%* 12 місяців); за 1 квартал 2018 року автоматично нараховано єдиний внесок по строку 19.04.2018 - 2457,18 грн (мінімальна заробітна плата з січня 2018 3723 х 22 відсотки = 819,06 грн/міс.); за 2 квартал 2018 року автоматично нараховано єдиний внесок по строку 19.07.2018 року - 819,06 грн (мінімальна заробітна плата з січня 2018 року 3723 х 22 відсотки = 819,06 грн/міс). Загальна сума нарахувань склала 11 724,24 гривень.

При цьому, як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до виписки з акту огляду МСЕК до довідки серія АВ № 0280594 від 24.06.2014 року, позивачу первинно встановлено інвалідність ІІІ (третьої) групи. Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_5 від 14.07.2014 року, позивачу встановлено статус ветерана війни інваліда війни 3 групи безстроково.

Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК до довідки серія АВ №1015388 від 06.08.2018 року позивачу встановлено інвалідність ІІ (другої) групи безстроково. Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_6 від 06.08.2018 року, позивачу встановлено статус ветерана війни інваліда війни 2 групи безстроково.

Таким чином, позивач з 2014 року є особою з інвалідністю 3 групи, та з 2018 особою з інвалідністю 2 групи, отримує пенсію по інвалідності.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» особи, зазначені в частині першій цієї статті, подають до органу доходів і зборів за місцем проживання відповідну заяву в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Орган доходів і зборів, що отримав заяву про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, має право перевіряти викладені в заяві відомості та вимагати від особи, яка подала заяву, документи, що підтверджують зазначені відомості. З особою, яка подала заяву про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, органом доходів і зборів в строк не пізніше ніж 30 календарних днів з дня отримання заяви укладається договір про добровільну участь відповідно до типового договору, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З огляду на зазначене, підставою для нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на добровільних засадах є укладання договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що позивач не подавав заяви про добровільну сплату єдиного внеску до органу доходів і зборів; договір про добровільну участь в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування з ним не укладався, тому в позивача є відсутнім обов`язок сплачувати єдиний внесок за період 2017 рік ІІ квартал 2018 року.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач звільнений від сплати єдиного внеску відповідно до ч.4 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 в адміністративній справі №814/779/17.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини справи, відповідач безпідставно сформував оскаржену вимогу, така вимога є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо зобов`язання відповідача виключити з інтегрованої картки платника податків позивача податковий борг з єдиного внеску, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №5 від 12.01.2021, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.03.2021 року за №321/35943, інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу.

Відповідно до пункту 1 глави 1 Розділу II Порядку, з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Згідно із главою 2 Розділу II Порядку, з метою забезпечення контролю за правильністю відкриття/закриття ІКП в ІКС ДПС щодекадно забезпечується автоматичне формування реєстрів контролю:

реєстр контролю ІКП, відкритих в ІКС ДПС, які не відповідають Переліку форм ІКП;

реєстр контролю наявності відкритої ІКП за платником, стосовно якого в ЄДР внесено запис про припинення;

реєстр контролю наявності ІКП без ознаки «Платник відсутній в реєстрі» відкритої платнику, якого не включено / виключено з реєстру платників певного податку;

За наявності записів у реєстрах структурним підрозділом, що здійснює облік платежів, вживаються такі заходи:

якщо встановлена невідповідність між ІКП, відкритою в ІКС «Податковий блок», та Переліком форм ІКП - у термін не пізніше наступного робочого дня з дня формування такого реєстру здійснюється зміна коду форми обліку платежів або коду класифікації доходів бюджету / технологічного коду єдиного внеску, за яким фактично відкрита ІКП, на код форми обліку або код класифікації доходів бюджету / технологічний код єдиного внеску, визначений у Переліку форм ІКП;

якщо ІКП відкрита за платником, якого не включено / виключено з реєстру платників відповідного податку,- у термін не пізніше наступного робочого дня з дня формування такого реєстру здійснюється зміна ознаки «Платника включено до реєстру» на ознаку «Платник відсутній у реєстрі».

Аналіз наведених норм права свідчить, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу щодо вірного та об`єктивного відображення в інтегрованій картці фактичного стану розрахунків з бюджетом. Відповідно, у разі скасування вимоги про сплату податкового боргу, контролюючий орган зобов`язаний вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.03.2020 в адміністративній справі №826/9288/18.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правового висновку про зобов`язання Головного управління ДПС у Запорізькій області виключити з інформаційної системи ДПС у Запорізькій області та індивідуальної картки платника податків ОСОБА_1 відомості про наявність боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування в розмірі 11724,24 грн.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, позивачем не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду рішення не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.01.2025 в адміністративній справі №280/10805/24, - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.01.2025 в адміністративній справі №280/10805/24, - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає за виключенням випадків, встановлених цим пунктом.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко