Справа № 320/6192/25
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року справа №320/6192/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області () про утримання надміру виплачених сум пенсії за період з 02.04.2024 до 30.11.2024 в розмірі 57888,91 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення відповідача про стягнення з позивача сум пенсії, виплачених надміру, є протиправним з огляду на те, що згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» надміру виплачені суми пенсії підлягають стягненню лише внаслідок зловживань з боку пенсіонера чи подання неправомірних відомостей, чого у даному випадку не було.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 320/6192/25 передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.02.2025 відкрито провадження в адміністративній справі № 320/6192/25 та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.02.2025 було відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у справі.

Відповідно до частини 7 статті 18 КАС України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Суд вважає відповідача належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.

В матеріалах справи відсутній відзив на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (Деснянський район) з 08.11.2016 призначило позивачу пенсію за вислугу років на підставі статті 86 Закону України «Про прокуратуру» (номер особового рахунку 310694/2623).

До 20.11.2019 позивач був працюючим пенсіонером, оскільки обіймав посаду старшого слідчого з особливо важливих справ управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, у складі Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України. У цей період пенсія виплачувалася в розмірі 3 708,74 грн відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Наказом Генерального прокурора від 04.11.2019 №1342ц позивача було звільнено з посади та з органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 20.11.2019.

На підставі поданої позивачем заяви та доданих до неї документів, Головне управління ПФУ перевело його до категорії непрацюючих пенсіонерів з 20.11.2019 та здійснило відповідний перерахунок пенсії. У зв`язку зі зміною місця реєстрації, пенсійну справу було передано до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.03.2021 у справі №640/25387/19 було визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора від 04.11.2019 №1342ц, поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого з особливо важливих справ управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, та стягнуто з Генеральної прокуратури України середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2021 у справі №640/25387/19 зазначене рішення залишено без змін, а постанова набула законної сили.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.08.2022 рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишено без змін.

На виконання судового рішення, 02.04.2024 виконувачем обов`язків Генерального прокурора видано наказ №469ц, яким скасовано наказ про звільнення від 04.11.2019 №1342ц та поновлено позивача на посаді з 20.11.2019.

05.04.2024 Генеральним прокурором видано наказ №548ц про звільнення ОСОБА_1 з тієї ж посади з 08.04.2024.

06.12.2024 відповідно до положень статті 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку подання і оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, позивач звернувся до Головного управління ПФУ у Київській області із заявою №8741, в якій повідомив про фактичне поновлення на посаді з 02.04.2024 та подальше звільнення з 08.04.2024. До заяви було додано копії відповідних наказів, рішення суду від 28.07.2021, а також копію трудової книжки.

Головне управління ПФУ у Київській області, посилаючись на положення статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ухвалило рішення №1000-04-04-8/196471 про утримання з пенсії надміру виплачених коштів у розмірі 57 888,91 грн. У разі відмови від добровільного повернення вказаної суми передбачено щомісячне утримання по 20% від розміру пенсійної виплати, починаючи з 01.02.2025. У рішенні зазначено, що внаслідок зміни відомостей про роботу позивача виникла переплата пенсії за період з 02.04.2024 по 30.11.2024 на суму 57 888,91 грн.

Позивач вважає, що вказане рішення Головного управління ПФУ у Київській області від 20.12.2024 №1000-04-04-8/196471 про утримання з пенсії грошових коштів, зокрема й шляхом щомісячного утримання по 20% від пенсійної виплати до повного погашення суми 57 888,91 грн., є таким, що прийняте з порушенням Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та чинного законодавства України, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає, що приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» .

Відповідно до частин першої та другої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

Згідно із частинами першою та другою статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі неповідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники - внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.

Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

Оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, слід виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року №6-4 (далі по тексту - Порядок №6-4).

Пунктом 3 Порядку №6-4 передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані управлінням Пенсійного фонду за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери:

- у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати;

- також страхувальники -внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2016 року у справі №686/26486/14-а та постанові Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі №340/644/15-а.

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, жодних зловживань, які б призвели до виплати позивачу пенсії у більшому розмірі за період з 02.04.2024 до 30.11.2024 з боку позивача допущено не було, такі зловживання відповідачем належними та допустимими доказами не доведено, а отже підстави для прийняття рішення щодо стягнення сум надміру виплаченої пенсії з пенсіонера у суб`єкта владних повноважень відсутні.

Разом з тим суд зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України, ухвалюючи оскаржуване рішення від 20.12.2024 №1000-04-04-8/196471, послалося на положення статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як на правову підставу для утримання з пенсії надміру сплачених коштів. При цьому, як вказано у самому рішенні, підставою для його прийняття стали зміни в даних про роботу пенсіонера у період з 02.04.2024 по 30.11.2024.

Разом з тим, згідно з наданими матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 - був поновлений на посаді з 02.04.2024 та повторно звільнений з неї 08.04.2024. Таким чином, статус працюючого пенсіонера набувався виключно в період з 02.04.2024 по 08.04.2024, протягом якого позивач фактично здійснював трудову діяльність, отримував заробітну плату та сплачував відповідні страхові внески.

Отже, обставини справи свідчать, що лише за вищевказаний 7-денний період можуть мати місце підстави для утримання з пенсійної виплати надмірно нарахованих сум.

Водночас оскаржуване рішення Головного управління ПФУ не містить належного обґрунтування щодо утворення переплати саме за період з 08.04.2024 по 30.11.2024, упродовж якого позивач не перебував у трудових відносинах, статусу працюючого пенсіонера не мав, трудову діяльність не здійснював, доходу не отримував, страхові внески не сплачував.

Крім того, відповідач не зазначив жодних обставин, які б свідчили про наявність вини позивача в утворенні переплати, зокрема: подання недостовірних відомостей, умисне приховування інформації або інші свідомі дії, що могли б спричинити надмірну виплату пенсії у зазначений період.

За таких обставин суд вважає, що рішення Головного управління ПФУ у Київській області від 20.12.2024 №1000-04-04-8/196471 є протиправним, оскільки ухвалене без дотримання вимог чинного законодавства, за відсутності передбачених законом підстав для покладення на позивача відповідальності за повернення надміру сплачених сум пенсії.

Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

За таких обставин, суд вважає належним та необхідним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області () про утримання надміру виплачених сум пенсії за період з 02.04.2024 до 30.11.2024 в розмірі 57888,91 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судом встановлено, що позивачем сплачено 1211,20 грн судового збору за подання даного адміністративного позову.

Відтак у зв`язку із задоволенням позову суд приходить до висновку про необхідність стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, cуд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та скасування рішення, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області () про утримання надміру виплачених сум пенсії за період з 02.04.2024 до 30.11.2024 в розмірі 57888,91 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області () судовий збір у сумі 1211 грн 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.