Справа № 280/11037/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2025 року м. Дніпросправа № 280/11037/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 р. (суддя Мінаєва К.В) в адміністративній справі №280/11037/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №14 від 19 листопада 2024 р. про відмову їй в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити їй з 12 листопада 2024 р. пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 р. №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», згідно із Рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23 січня 2020 р.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, що діяла до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 р. № 213-VІІІ. Розглядаючи заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії, пенсійний орган віддав перевагу найменш сприятливому для позивача тлумаченню законодавства.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 р. відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 р., позов ОСОБА_1 задоволено.

У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити позивачу у

повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про помилкове застосування до спірних правовідносин пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, що діяла до внесення змін Законом № 213-VІІІ від 02 березня 2015 р., як такого, що суперечить приписам статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У поданому представником позивача письмовому відзиві на апеляційну скаргу вказано про необхідність залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Відзив обгрунтовано доводами, які аналогічні тим, що вказані в позовній заяві.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 листопада 2024 р. ОСОБА_1 звернулась із заявою про призначення пенсії за віком за Списком № 1.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №14 від 19 листопада 2024 р. прийнятому за принципом екстериторіальності, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із недосягненням пенсійного віку 50 років. В рішенні вказано, що вік заявниці 48 років 9 місяців 4 дні, страховий стаж - 15 років 6 місяців 18 днів, із урахуванням кратності - 26 років 6 місяців 18 днів. Пільговий стаж за Списком №1 - 11 років 9 місяців 21 день.

У прийнятому рішенні суд першої інстанції вказав, що правила призначення пенсій за Списком №1 регламентуються одночасно двома правовими нормами, а саме: пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону №213-VIII та статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Конституційним Судом України 23 січня 2020 р. прийнято Рішення №1-р/2020 щодо неконституційності, зокрема, положень статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону №213-VIII, водночас приписи статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» даним рішенням не охоплювалися та залишилися в силі. Враховуючи, що національне законодавство допустило неоднозначне, множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, які звертаються за призначенням пенсії на пільгових умовах за Списком №1, наявні підстави для застосування норми найбільш сприятливої для позивача, а саме пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом №213-VIII.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Пунктом "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції до 01 квітня 2015 р. визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

Згідно пункту "а" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції після внесення змін Законом України від 02 березня 2015 р. № 213-VIII визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників , затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 р. №1-р/2020, визнані неконституційними, зокрема, приписи статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі змінами, внесеними Законом №213-VIII. Встановлено, що стаття 13 в редакції Закону №213-VIII втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Застосуванню підлягає стаття 13, в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 01 квітня 2015 р. на посадах, визначених у вказаних нормах.

Отже, наявна колізія між нормою пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", із урахуванням рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23 січня 2020 р. та нормою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону №2148-VIII, що порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р., та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 р. у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 р. у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформулювала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Таким чином, застосуванню, у даному випадку, підлягає норма пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, що діяла до 01 квітня 2015 р., як така, що найбільш сприяє захисту права позивачки на призначення пільгової пенсії за Списком №1.

ОСОБА_1 досягнувши станом на час звернення із заявою про призначення пенсії (12 листопада 2024 р) як вказано в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 14 від 19 листопада 2024 р. віку 48 років 09 місяців 4 дні, та маючи страховий стаж - 15 років 06 місяців 18 днів (із урахуванням кратності - 26 років 06 місяців 18 днів), стаж за Списком №1 - 11 років 09 місяців 21 день, набула право на призначення пільгової пенсії за Списком №1, у зв`язку із чим висновки суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування спірного рішення відповідача та зобов`язання його призначити позивачці пільгову пенсію за Списком №1 починаючи з 12 листопада 2024р. є законними та обґрунтованими.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 р. в адміністративній справі №280/11037/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 20 травня 2025 р. та оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.П. Баранник

суддя О.О. Круговий