Справа № 480/7219/21
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову в ухваленні додаткового судового рішення
20 травня 2025 року Справа № 480/7219/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Воловика С.В., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми заяви позивача про ухвалення додаткового рішення по справі №480/7219/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській обл.), в якій просив суд:
ст. 4 - що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України,
ст. 49 - відрахування з пенсії провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень за Закону України «Про виконавче провадження»,
ст. 46 - нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати доходів.
ст. 107 Відповідальність. Пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов`язків несуть відповідальність згідно із законом.
Суми коштів, безпідставно стягнені органами Пенсійного фонду з фізичних осіб, підлягають поверненню в триденний строк із дня прийняття рішення судом про безпідставність їх стягнення, з одночасною сплатою нарахованої на ці суми пені, що визначається виходячи з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України.
Ст. 113. Держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області 200000 (двісті тисяч гривень) на відшкодування завданої йому моральної шкоди.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №52135 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, що враховується для перерахунку пенсії з 01.04.2019 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 №52135, з урахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою суду від 29.11.2021 заяву ОСОБА_1 про роз`яснення ухвал суду від 11.08.2021 та 16.11.2021 по справі №480/7219/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди повернути позивачу без розгляду.

Ухвалами Сумського окружного адміністративного суду від 21.12.2021, 09.11.2023, 16.08.2024 у задоволенні заяв ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення.

Ухвалою суду від 28.11.2024 заяву ОСОБА_1 від 30.09.2024, яка іменується ЧЕТВЕРТИЙ ПОВТОРНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ ПОЗОВ повернуто позивачу без розгляду.

Ухвалою суду від 06.03.2025 заяву ОСОБА_1 від 17.02.2025, яка іменується ПОВТОРНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ ПОЗОВ повернуто позивачу без розгляду.

В подальшому, позивачем подана заява про ухвалення додаткового рішення по справі з тих підстав, що частина позовних вимог залишились не вирішеною.

Так, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та об`єктивно оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ч. 4 ст. 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

У своїй заяві позивач просить прийняти додаткове рішення яким:

В подальшому, позивачем до канцелярії суду через підсистему "Електронний суд" подано заяву, яка іменується повторний адміністративний позов, в якій просить суд:

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області за рахунок його бюджетних асигнувань на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди кошти в розмірі 459443,62 грн. відповідно до Постанови КМУ від 30.08.2017 №704, яка набрала чинності з 01.03.2018 коли виникли підстави для перерахунку та виплати пенсії, а також встановленого ст. 107 Закону України "Загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за якою пенсійний фонду за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного виплати пенсій, несе відповідальність з нарахуванням компенсації втрати доходів, а саме:

суми коштів, безпідставно стягнені органами Пенсійного фонду з фізичних осіб, підлягають поверненню Пенсійним Фондом в триденний строк із дня прийняття рішення судом про безпідставність їх стягнення, - саме з 01.03.2018 з врахуванням висновків:

- Постанови Верховного Суду України від 25.09.2013р. № 6-80 цс 13: Якщо положення визнано несправедливим, таке положення може бути змінено або визнано недійсним та вважається таким із моменту його прийняття.

- Ухвали від 15 вересня 2021року Велика Палата Верховного Суду у справі № 520/2098/19 установила: суди у період чинності цих норм постанови Кабінету Міністрів України, мають застосовувати Закон України (безвідносно до того, чи скасовані ці норми судом), не зважаючи на те, що ці норми не були скасовані на момент спірних правовідносин.

- Постанови Верховного Суду від 23.12.2020 у справі справа N 640/7975/15- а, відповідно до якого позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії З моменту набрання чинності відповідним правовим актом, а не ухвалення судового рішення.

- Постанови від 18 листопада 2014 р. Верховного Суду України: 4.2 ст. 46 Закону № 1058-ІУ, яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

- Статті 46 Закону № 1058-ІV, статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації за якими основною умовою для виплати громадянину передбаченої є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення.

- За імперативом ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»: Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області кошти в розмірі 200000,00 гривень за рахунок його бюджетних асигнувань на відшкодування завданої моральної шкоди шляхом заподіяння морального катування протягом 7 років;

- зобов`язати відповідача у ТРИДЕННИЙ термін завдану матеріальну та моральну шкоду на суму 659 443,62 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Наведений перелік підстав, за яких може бути ухвалене додаткове рішення, є вичерпним.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 КАС України, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 26.06.2018 по справі № 818/1783/17 зазначив, що процесуальний інститут додаткового рішення дозволяє виправляти помилки суду, спричинені недотриманням обов`язку, зокрема, про необхідність надання судом відповідей на всі заявлені позивачем вимоги.

Отже, додатковим судовим рішенням вирішуються окремі позовні вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, за умови якщо такі були заявленими і з приводу цих позовних вимог досліджувались докази.

Разом з тим додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення, охоплювати правовідносини, які не були спірними або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Суд також зауважує, що додаткове рішення може бути ухвалене на підставі лише тих доказів, які досліджувалися під час судового розгляду справи і лише за тими обставинами, які були предметом встановлення та оцінки судом.

Додаткове рішення не може виходити за межі спірних правовідносин, встановлювати нові юридичні факти та вирішувати питання, які не входили до предмету спору.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 по справі №1540/4122/18.

Аналіз предмету позову у цій справі дає підстави для висновку, що судом вирішено усі позовні вимоги ОСОБА_1 та постановлено рішення, яким у повному обсязі захищені права позивача.

Натомість із заяв про ухвалення додаткового судового рішення встановлено, що позивач ініціює новий спір та просить ухвалити рішення щодо обставин та питань, які виходять за межі спірних правовідносин.

Разом з тим, суд зазначає, що встановлення нових обставин, надання їм оцінки та вирішення питань, які не входили до предмету спору у справі №480/7219/21 не допускається шляхом ухвалення додаткового судового рішення.

Відтак, проаналізувавши аргументи заяви та норми ч. 1 ст. 252 КАС України суд доходить висновку про відсутність передбачених процесуальним законом підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення суду.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача, що відповідно до ч.1,3 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Крім того, суд вкотре додатково зазначає, що справа №480/7219/21 розглянута судом, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 набрало законної сили.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 246, 252, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяв ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя С.В. Воловик