Справа № 569/347/25
Суддя: Кордюкова Ж. І.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №569/347/25
Провадження №2-а/752/245/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Кінах Яна Валеріївна в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до Волинської митниці про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 30.10.2024 відносно ОСОБА_1 . Волинською митницею розпочато справу про порушення митних правил №0462/20500/24 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України.

Згідно з протоколом про порушення митних правил 30.10.2024 близько 01 год. 00 хв. в зону митного контролю пункту пропуску «Ягодин-Дорогуск» митного поста «Ягодин» Волинської митниці по смузі руху «червоний коридор» у напрямку «в`їзд в Україну» в`їхав рейсовий автобус марки «MAN», д.н.з. НОМЕР_1 , сполученням «Познань - Суми», в якому в якості пасажирки переміщувалася громадянка України ОСОБА_2 .

Під час проведення митного контрою ОСОБА_1 запропоновано заповнити митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності.

В митній декларації ОСОБА_1 жодних товарів не вказала.

За результатами здійснення повного митного огляду транспортного засобу марки «MAN», д.н.з. НОМЕР_1 , встановлено, що у багажному відділені автобуса у валізі червоного кольору, що належить ОСОБА_1 , серед особистих речей виявлено не заявлені в митній декларації письмового декларування товари, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадження підприємницької діяльності товари:

-ювелірні вироби з металу жовтого кольору, ззовні схожого на золото, з зазначеннями 585 проби, в кількості 80 шт., що знаходилися в прозорих Zip-пакетах у пластиковому альбомі, з прикріпленими бірками, загальною вагою 350, 6 гр. (брутто);

-ювелірні вироби з металу білого кольору, ззовні схожого на золото, з зазначеннями 585 проби, в кількості 13 шт., що знаходилися в прозорих Zip-пакетах у пластиковому альбомі, з прикріпленими бірками, загальною вагою 39,9 гр. (брутто);

-ювелірні вироби з металу білого кольору, ззовні схожого на срібло, з зазначеннями 925 проби, в кількості 178 шт., що знаходилися в прозорих Zip-пакетах у пластиковому альбомі, з прикріпленими бірками, загальною вагою 001,3 гр. (брутто).

Таким чином, ОСОБА_1 не задекларувала товари «ювелірні вироби в асортименті», загальною вагою 1391, 8 г, орієнтовною загальною вартістю 331728 грн., тобто не заявила за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які нею переміщуються через кордон України, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 471 Митного Кодексу України.

Постановою від 11.11.2024 по справі про порушення митних правил №0462/20500/24 було призначено експертизу на предмет визначення вартості предметів вилучених по протоколу в день вчинення правопорушення - 30.10.2024.

Відповідно до висновку СЛЕД Держмитслужби №-0636 від 27.11.2024, загальна ринкова вартість товарів, зазначених у постанові про призначення експертизи від 11.1.1024 становить 1352211,09 грн. (30313,06 Євро).

Постановою в.о. заступника начальника - начальника управління боротьби з контрабандою та порушення митних правил Волинської митниці Сьоміна П.А. від 25.1.2024 у справі про порушенням митних правил №0462/20500/24 ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні порушення, передбаченого ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30% вартості товарів, що становить 405663,33 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Волинської митниці витрати по справі за зберігання товарів в розмірі 28,71 грн.

Позивач вважає постанову Волинської митниці від 25.12.2024 у справі №0462/20500/24 незаконною, необґрунтованою, прийнятою без належного проведення процесуальних дій та без врахування всіх обставин справи, а тому остання підлягає скасуванню.

При складанні протоколу про порушення митних правил митним органом не були враховані та належним чином не перевірені обставини справи.

Позивач надала пояснення, про що зазначено у протоколі про порушення митних правил від 30.10.2024, в яких вказала, що вказані вироби та прикраси українського виробництва, належать їй та її дитині, купувалися за її особисті кошти та заощадження, за цінами нижчими від ринкових, за знижками та особистим дисконтам. Ювелірні вироби приховувала від митного контролю, оскільки вважала, що їх загальна вартість не перевищує еквіваленту в 10000 Євро. Вона подорожувала з даними ювелірними виробами, оскільки не мала безпечного місця для їх зберігання на території України, так як її житло знаходилося у м. Сєвєродонецьк Луганської області на тимчасово окупованій території та знищено в червні 2022 року.

Позивач, неодноразово перетинаючи кордон України, жодного разу не здійснювала декларування належних їй ювелірних виробів.

Прикраси, які були виявлені, вона отримала в подарунок, деякі з них належать її дитині.

Більшість прикрас позивач купувала у ФОПа за готівку, таким чином вкладаючи наявні заощадження у ювелірні вироби.

Оцінюючи ринкову вартість ювелірних виробів, експертами враховано лише наявне маркування на товарах, однак останніми не досліджено чи виготовлені вироби з дорогоцінного металу - золота, срібла, платини, паладію чи це є звичайний метал чи медичний сплав.

Експертами не здійснено експертно-пробірної операції (випробування) з визначення проби сплаву дорогоцінного металу (сплавів дорогоцінних металів) у виробах (неруйнівним методом), не проведено експертизи на предмет дослідження фактичного вмісту дорогоцінних металів у виробах і матеріалах (проби сплаву дорогоцінного металу), характеристики вставок каміння (дорогоцінного чи звичайного), відбитків пробірних клейм відповідно до надписів на бірках.

Якщо припустити, що метали з яких виготовлені прикраси не є дорогоцінними та не відповідають тим характеристикам, які зазначені на маркуванні, виключається наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення.

Окрім того, експертами не враховано втрату якості під час зберігання/експлуатації ювелірних виробів, що певним чином пов`язання з його фізичним зносом, оскільки фізичний знос є складовою, що знижує базову вартість і відповідно оціночну вартість.

ОСОБА_1 достеменно відомо, що вартість прикрас не перевищує 10000 євро, відтак, остання була впевнена про відсутність протиправності в своїх діях та не припускала можливості настання негативних наслідків.

Просила:

визнати протиправною та скасувати постанову Волинської митниці від 25.12.2024 у справі про порушення митних правил №0462/20500/24, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмір 30%, від вартості товарів, що становить 405663, 33 грн.;

закрити справу про адміністративне правопорушення;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу у розмірі 15000 грн.

04.02.2025 постановлено ухвалу про передачу цивільної справи за підсудністю.

09.04.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

19.05.2025 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог.

Зазначив, що під час митного огляду встановлено наявність товарів - «ювелірні вироби», не заявлених в митній декларації ОСОБА_1 , що зафіксовано актом огляду, який особисто підписано ОСОБА_1 та іншими особами.

Посилання представника позивача, що переміщення ювелірних виробів здійснюється на підставі ч. 3 ст. 197 Митного кодексу України та постанови Правління Національного банку України від 27.05.2008 № 148 «Про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України» є безпідставним.

Усі ювелірні вироби не мають ознак таких, що були у користуванні, не мають ознак забезпечення повсякденних потреб громадянки відповідно до мети її перебування за кордоном, тобто не вважаються особистими речами в розумінні п. 3 ч. 1 ст. 370 Митного кодексу України та підлягають письмовому декларуванню згідно з вимогами ч.1 ст. 374 Митного кодексу України.

Крім того, твердження представника позивача, що громадянка не знала вартості товарів є неправдивим, адже на момент переміщення ОСОБА_1 через митний кордон України товарів «ювелірні вироби, в асортименті», загальною вагою брутто 1391,8 г, посадовою особою митного органу відповідно до наявної цінової інформації на прикріплених бірках встановлено орієнтовну загальну вартість товарів 2331728 грн. (52272,22 євро).

ОСОБА_1 особисто вказала у протоколі опитуванні та поясненні, що переміщує ювелірні вироби зі срібла та золота, наявності на них бірок, прикріплених металевою пломбою, з необхідною інформацією щодо найменування або товарного знаку підприємства-виробника, найменування виробу, найменування сплаву металу та його проба, маса виробу, номер (розмір) каблучки або браслета, найменування каменю та його маса, а також наявної проби на самих виробах, що співпадали із вказаною інформацією на бірках, необхідності у проведенні експертизи з метою встановлення дорогоцінного металу та каміння не має.

Результати проведеної СЛЕД Держмитслужби товарознавчої експертизи у справі про порушення митних правил №0462/20500/24, визначені висновком від 27.11.2024 №-0636, особою, яка вчинила правопорушення, не заперечувались та розумному сумніву не піддавались.

Жодних клопотань від ОСОБА_1 або її представника до митного органу щодо проведення незалежної експертизи у вказаній справі про порушення митних правил під час провадження та розгляду справи не надходило.

16.05.2025 адвокат Кінах Я.В. подала до суду заяву про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, яке суд залишає без розгляду, оскільки заяву не підписано електронним цифровим підписом, а також матеріали цивільної справи не містять доказів на підтвердження повноважень адвоката Кінах Я.В. у Голосіївському районному суді міста Києва.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

30.10.2024 відносно ОСОБА_1 . Волинською митницею розпочато справу про порушення митних правил №0462/20500/24 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України.

Зі змісту протоколу про порушення митних встановлено, що 30.10.2024 близько 01 год. 00 хв. в зону митного контролю пункту пропуску «Ягодин-Дорогуск» митного поста «Ягодин» Волинської митниці по смузі руху «червоний коридор» у напрямку «в`їзд в Україну» в`їхав рейсовий автобус марки «MAN», д.н.з. НОМЕР_1 , сполученням «Познань - Суми», в якому в якості пасажирки переміщувалася ОСОБА_2 .

Під час проведення митного контрою ОСОБА_1 запропоновано заповнити митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадження підприємницької діяльності, однак в митній декларації ОСОБА_1 жодних товарів не вказала.

За результатами здійснення повного митного огляду транспортного засобу марки «MAN», д.н.з. НОМЕР_1 , встановлено, що у багажному відділені автобуса у валізі червоного кольору, що належить ОСОБА_1 , серед особистих речей виявлено не заявлені в митній декларації письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадження підприємницької діяльності товари:

-ювелірні вироби з металу жовтого кольору, ззовні схожого на золото, з зазначеннями 585 проби, в кількості 80 шт., що знаходилися в прозорих Zip-пакетах у пластиковому альбомі, з прикріпленими бірками, загальною вагою 350, 6 гр. (брутто);

-ювелірні вироби з металу білого кольору, ззовні схожого на золото, з зазначеннями 585 проби, в кількості 13 шт., що знаходилися в прозорих Zip-пакетах у пластиковому альбомі, з прикріпленими бірками, загальною вагою 39,9 гр. (брутто);

-ювелірні вироби з металу білого кольору, ззовні схожого на срібло, з зазначеннями 925 проби, в кількості 178 шт., що знаходилися в прозорих Zip-пакетах у пластиковому альбомі, з прикріпленими бірками, загальною вагою 001,3 гр. (брутто).

За вищевказаним фактом посадова особа Волинської митниці склала протокол про порушення митних правил №0462/20500/24 від 30.10.2024 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України

Відповідно до пояснень від 30.10.2024 та протоколу опитування у справі про порушення митних правил №0462/20500/24 ОСОБА_1 вказала, що жодного разу при перетині митного кордону України та інших країн не декларувала зазначені ювелірні вироби, у зв`язку з тим, що вважала їх особистими речами, зокрема під час виїзду 04.10.2024 з території України.

Відповідно до висновку №-0636 від 27.11.2024 Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, зробленого на підставі постанови про призначення експертизи від 11.11.2024 в справі про порушення митних правил №0462/20500/24, було проведено експертизу 271 об`єктів дослідження, загальна ринкова вартість товарів, визначених у вищезазначеній постанові, станом на 30.10.2024, становить 1352211,09 грн.

Відповідно до постанови Волинської митниці від 25.12.2024 у справі про порушення митних правил №0462/20500/24, ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмір 30%, від вартості товарів, що становить 405663, 33 грн. Вилучені за протоколом №0462/20500/24 в порядку ч. 1 ст. 511 Митного кодексу України товари відповідно до висновку СЛЕД від 27.11.2024 №-0636 загальною вартістю 1352211, 09 грн., повернуто ОСОБА_1 або уповноважений особі для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.

ОСОБА_1 не задекларувала товари «ювелірні вироби, в асортименті», загальною вагою брутто 1391,8 г, загальною вартістю 1352211,09 грн., тобто не заявила за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість, вага тощо) про товари, які нею переміщуються через митний кордон України, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України визначено, що декларантом є особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Згідно ч.1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта.

Частиною 1 ст. 266 Митного кодексу України встановлено, що декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей. У випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу. У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Відповідно до частини 1 статті 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України (частина 2 статті 318 Митного кодексу України).

Разом з тим, статтею 366 Митного кодексу України встановлено двоканальну систему митного контролю товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до частини 1 вказаної статті двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Згідно з частиною 2 статті 366 Митного кодексу України канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор») призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Відповідно до частини 3 статті 366 Митного кодексу України канал, позначений символами червоного кольору («червоний коридор»), призначений для всіх інших громадян.

Частиною 4 статті 366 Митного кодексу України визначено, що громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Частиною 1 ст. 374 Митного кодексу України визначено, що товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 Митного кодексу України встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Частиною 2 ст. 471 Митного кодексу України, передбачено відповідальність за недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами.

Згідно примітки до ст. 471 Митного кодексу України недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»).

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність (ч. 1 ст. 458 МК України).

Відповідно до ст. 495 Митного кодексу України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів та іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді.

Відповідно до норм ч. ч. 2, 3 ст. 357 Митного кодексу України дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

Частинами 1, 2 ст. 515 Митного кодексу України встановлено, що експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.

Відповідно до ч.1 ст.489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі ж норми містяться в ст.280 КУпАП.

Зі змісту ст.251 КУпАП, ст.495 Митного кодексу України вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 531 Митного кодексу України встановлено, що підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Судом встановлено, що 30.10.2024 в зону митного контролю пункту пропуску «Ягодин-Дорогуск» митного поста «Ягодин» Волинської митниці по смузі руху «червоний коридор» у напрямку «в`їзд в Україну» в`їхав рейсовий автобус марки «MAN», д.н.з. НОМЕР_1 , сполученням «Познань - Суми», в якому в якості пасажирки переміщувалася ОСОБА_2 .

Під час проведення митного контролю ОСОБА_1 запропоновано заповнити митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадження підприємницької діяльності, однак в митній декларації ОСОБА_1 жодних товарів не вказала.

За результатами здійснення повного митного огляду транспортного засобу встановлено, що у багажному відділені автобуса у валізі червоного кольору, що належить ОСОБА_1 , серед особистих речей виявлено не заявлені в митній декларації письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадження підприємницької діяльності товари: ювелірні вироби з металу жовтого кольору, ззовні схожого на золото, з зазначеннями 585 проби, в кількості 80 шт., що знаходилися в прозорих Zip-пакетах у пластиковому альбомі, з прикріпленими бірками, загальною вагою 350, 6 гр. (брутто); ювелірні вироби з металу білого кольору, ззовні схожого на золото, з зазначеннями 585 проби, в кількості 13 шт., що знаходилися в прозорих Zip-пакетах у пластиковому альбомі, з прикріпленими бірками, загальною вагою 39,9 гр. (брутто); ювелірні вироби з металу білого кольору, ззовні схожого на срібло, з зазначеннями 925 проби, в кількості 178 шт., що знаходилися в прозорих Zip-пакетах у пластиковому альбомі, з прикріпленими бірками, загальною вагою 001,3 гр. (брутто).

Таким чином, позивачка не задекларувала товари (ювелірні вироби в асортименті) загальною вагою 1391,8 г, орієнтовною загальною вартістю 331728 грн., тобто не заявила за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які нею переміщуються через кордон України, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 471 Митного Кодексу України.

Позивач у позовній заяві зазначає, що всі ювелірні вироби належить їй та її доньці, вона не мала жодного протиправного умислу на перевезення незадекларованих ювелірних виробів, оскільки вже декілька разів переміщувалася через митний кордон України та інших держав з цими ювелірними виробами.

Суд звертає увагу позивача, що вона не надала жодних доказів на підтвердження вищезазначених доводів.

Крім того, в позові наведені суперечливі доводи щодо походження прикрас, які були виявлені на митниці, позивач зазначає, що вона отримала їх в подарунок, деякі з них належать її дитині. Тут же зазаначає, що більшість прикрас вона купувала за готівку.

Як вбачається з фото таблиці до протоколу про порушення митних правил, всі ювелірні вироби, які перевозила та не задекларувала позивач, мають відповідні бірки прикріплені металевою пломбою та запаковані в окремі Zip-пакети, також вони не мають жодних ознак, що останні були у користуванні позивачем або іншими особами.

Також суд звертає увагу, що позивач як на підстави для скасування постанови від 25.12.2024 у справі про порушення митних правил №0462/20500/24, якою її визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмір 30%, від вартості товарів, що становить 405663,33 грн., зазначає, що постанова прийнята без належного проведення процесуальних дій та без врахування всіх обставин справи, однак не зазначає конкретні не вчинені процесуальні дії працівниками митниці або інші дії, які призвели до порушення її прав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, визначені ч. 1 ст. 531 Митного кодексу України.

Щодо інших доводів позивача, суд зазначає наступне.

Постановою від 11.11.2024 по справі про порушення митних правил №0462/20500/24 було призначено експертизу на предмет визначення вартості предметів, вилучених по протоколу в день вчинення правопорушення 30.10.2024.

Відповідно до висновку СЛЕД Держмитслужби №-0636 від 27.11.2024, загальна ринкова вартість товарів, зазначених у постанові про призначення експертизи від 11.1.1024 становить 1352211,є 09 грн. (30313,06 євро).

Позивач не погоджується з вищезазначеною експертизою та зазначає, що оцінюючи ринкову вартість ювелірних виробів, експертами враховано лише наявне маркування на товарах, однак останніми не досліджено чи виготовлені вироби з дорогоцінного металу - золота, срібла, платини, паладію чи це є звичайний метал чи медичний сплав.

Експертами не здійснено експертно-пробірної операції (випробування) з визначення проби сплаву дорогоцінного металу (сплавів дорогоцінних металів) у виробах (неруйнівним методом), не проведено експертизи на предмет дослідження фактичного вмісту дорогоцінних металів у виробах і матеріалах (проби сплаву дорогоцінного металу), характеристики вставок каміння (дорогоцінного чи звичайного), відбитків пробірних клейм відповідно до надписів на бірках.

Разом з тим, проведення, на думку позивача, неправомірної експертизи, яка проведена з порушенням встановлених норм, не є підставою для скасування постанови про порушення митних правил, оскільки відповідно до вказаної постанови та інших матеріалів справи, такі переміщувані товари були ввезені позивачем на територію України без належного декларування.

Позивачем не оспорюється факт перевезення саме ювелірних виробів - золотих та срібних прикрас.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 №8 Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» при визначенні вартості предмета контрабанди чи порушення митних правил потрібно виходити з нормативних актів про ціни й ціноутворення на відповідні товари. У разі потреби це питання може бути вирішено на підставі висновку експертизи.

Частиною 2 ст. 515 Митного кодексу України передбачено, що особа, щодо якої порушено справу про порушення митних правил має право на проведення експертиз за її рахунок, незалежної експертизи.

Разом з тим, судом встановлено, що таке право ОСОБА_1 не використала, незалежну експертизу не проводила.

Також, позивач не скористалася правом на призначення експертизи судом, яке передбачено ст. 102 КАС України, оскільки не заявила клопотання про проведення такої експертизи за ухвалою суду.

Відповідно до ч. 1ст.72КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст.77 КАС Українивизначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

У відповідності до частини 2 цієї статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд вважає, що правомірність дій при винесенні постанови від 25.12.2024 у справі про порушення митних правил №0462/20500/24 доведена відповідачем, підстави для висновку протилежного у суду відсутні.

Приймаючи до уваги вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає.

Оскільки суд відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог, то судові витрати з відповідача на користь позивача не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 2, 9-11, 14, 48 72-77, 229, 241- 247, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в Шостому апеляційному адміністративному суді шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Волинська митниця, місцезнаходження: Волинська область, с. Римачі, вул. Призалізнична, буд. 13, .

Рішення складене 19.05.2025.

Суддя Ж. І. Кордюкова