Справа № 340/1166/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2025 року м. Дніпросправа № 340/1166/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 р. (суддя Казанчук Г.П.) в адміністративній справі №340/1166/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд визнати незаконними та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №634 від 21.10.2022 «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 » в частині визнання ОСОБА_1 таким, що самовільно залишив військову частину.

В обґрунтування позовної вимоги вказувалось на те, що спірний наказ прийнятий на підставі необ`єктивного, неповного службового розслідування, проведеного відповідачем, а встановлені в ході службового розслідування обставини не відповідають дійсності.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 р., ухваленим за результатом розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що спірний наказ був винесений перевищенням повноважень, до внесення відомостей до ЄРДР, без врахування підстави неповернення позивача до військової частини НОМЕР_1 після її залишення. Судом першої інстанції також не враховані рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 по справі № 340/6594/23, від 12.07.2024 по справі № 340/2043/24 від 18.12.2024 по справі № 340/630/24, якими встановлені порушення прав ОСОБА_1 військовою частиною НОМЕР_1 .

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від відповідача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 . 10.10.2022 року військовослужбовці колективно повідомили керівництву військової частини НОМЕР_1 про обставини виконання ними бойових завдань, доповіли про понесені втрати та повідомили про їх недовіру до командування, оскільки їх фактично кинули на призволяще та значних втрат можна було б уникнути якби командування військової частини НОМЕР_1 належним чином виконувало свої обов`язки та цінувало життя своїх військових, які готові його віддати (а.с.18-21). 19.10.2022 року за місцем свого проживання, позивач звернутися до швидкої медичної допомоги, що підтверджується довідкою №1045 від 19.10.2022 (а.с.16). У довідці ВЛК від 25.05.2022 року №116/4 ОСОБА_1 є придатним до військової служби в військовий час (а.с.17). Актом проведення службового розслідування за фактом самовільного залишення військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 встановлено, ''що солдат ОСОБА_1 , стрілець-помічник гранатометника 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 11.10.2022 року самовільно залишив місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 без закріпленої за ними зброї. Місцезнаходження військовослужбовця не відоме. Пунктом 8.8 акту службового розслідування визначено, що солдат ОСОБА_1 з 11.10.2022 вважати таким, що по теперішній час відсутній на військовій службі без поважних причин, в умовах воєнного стану, вчинили дії, в яких містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 ''Дезертирство'' Кримінального кодексу України. Згідно пункту 8.10. визначено про необхідність вирішення питання про виведення у розпорядження та зняття з усіх видів забезпечення (а.с.59-64). Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.10.2022 №634 ''Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 '' солдата ОСОБА_1 вважати таким, що з 11.10.2022 по теперішній час відсутній на військовій службі без поважних причин, в умовах воєнного стану, вчинили дії, в яких містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 ''Дезертирство'' КК України. За відсутності на службі без поважних причин солдата ОСОБА_1 припинити виплату грошового забезпечення. Матеріали службового розслідування направити до військової частини НОМЕР_3 щодо вирішення питання про виведення у розпорядження та зняття з усіх видів забезпечення (надалі спірний наказ, а.с.65-68).

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що при проведенні службового розслідування та прийнятті спірного наказу відповідач діяв у межах та на підставі діючого законодавства. Під час службового розслідування доведено факт самовільного залишення позивачем військової частини, тому спірний наказ є правомірним.

Колегія суддів зазначає наступне.

Дисциплінарним Статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України №551-ХІУ, визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. За стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності.

Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України № 548-ІХ визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах. Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини). Дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди - причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Службовим розслідування встановлено, що позивач своїми діями порушив вимоги ст.ст. 11,16,49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яким визначені обов`язки військовослужбовців, які покладені на них у зв`язку із необхідністю виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України.

Як встановив суд першої інстанції, спірним наказом констатована обставина відсутності позивача з 11.10.2022 на військовій службі без поважних причин.

Позивач не оспорює обставину самовільного залишення ним військової частини НОМЕР_1 , пояснюючи це недовірою до її командування, відмови командування від розгляду поданих ним рапортів та необхідністю отримання медичного лікування.

Однак, самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби, а також нез`явлення з тією самою метою на службу у разі призначення, переведення, з відрядження, відпустки або з лікувального закладу утворює склад правопорушення, за яке передбачена кримінальна відповідальність.

Скаржник/позивач стверджує, що спірний наказ був прийнятий відповідачем з перевищенням повноважень і за відсутності відомостей в ЄРДР.

Колегія суддів звертає увагу, що спірний наказ був прийнятий не у зв`язку із притягненням позивача до кримінальної відповідальності. Цим наказом не була припинена військова служба позивача. За повідомленням військової частини НОМЕР_1 військова служба позивача була припинена наказом №221 від 08.08.2024 на підставі витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.08.2024. Також, спірним наказом не констатовано вчинення позивачем кримінального правопорушення, як він помилково вважає, а повідомлення правоохоронні органи про випадки дезертирства військовослужбовців є прямим обов`язком командування військової частини.

Щодо доводів скаржника/позивача про необхідність врахування при розгляді справи рішень Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 по справі № 340/6594/23, від 12.07.2024 по справі № 340/2043/24 від 18.12.2024 по справі № 340/630/24, якими встановлені порушення прав ОСОБА_1 військовою частиною НОМЕР_1 .

Колегія суддів зазначає, що висновки суду у зазначених справах не є підставами для скасування спірного наказу. Позивач захистив свої права на отримання від командира військової частини відповіді на свої рапорти, звернувшись до суду. Однак, обставина самовільного залишення місця служби є підставою для проведення службового розслідування та вжиття командуванням передбачених чинним законодавством заходів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на встановлених у повному обсязі обставинах справи, є законним та таким, що скасуванню не підлягає. Апеляційна скарга позивача залишається колегією суддів без задоволення з підстав, визначених статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 р. в адміністративній справі №340/1166/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 20 травня 2025 р. і касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Н.П. Баранник