Справа № 640/1818/22
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року Справа№640/1818/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Молочної І. С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артсоф» про стягнення податкового боргу,

встановив:

Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, (місцезнаходження: вул. Шолуденка, буд. 33/19, м. Київ, 04116; код ЄДРПОУ ВП 44116011), позивач, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артсоф» (місцезнаходження: вул. Ісмаїла Гаспринського (Сормовська), буд. 3, Київ, 02096; ) з вимогами стягнути кошти платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Артсоф», з усіх рахунків відкритих у банках, що обслуговують такого платника, на суму податкового боргу у розмірі 18949 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) грн. 75 коп.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 січня 2022 року залишено позовну заяву Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 липня 2022 року продовжено позивачеву строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлений в ухвалі суду від 26 січня 2022 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 жовтня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артсоф» про стягнення податкового боргу, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, на виконання вимог Закону України від 16 липня 2024 року №3863-IX, дана справа передана на розгляд та вирішення Донецькому окружному адміністративному суду.

14 лютого 2025 року проведений автоматизований розподіл судової справи між суддями Донецького окружного адміністративного суду, за результатами якого адміністративна справа №640/1818/22 передана на розгляд судді Молочній І. С.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року прийнято до провадження адміністративну справу №640/1818/22 за позовом Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артсоф» про стягнення податкового боргу. Вирішено ряд процесуальних питань.

08 квітня 2025 року представник відповідача надав до суду письмові пояснення по справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року повторно витребувано у відповідача встановлені судом докази по справі.

Інші заяви та клопотання по розглядаємій справі не надходили.

В порядку частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що ухвалу суду від 19 березня 2025 року направлено рекомендованим листом (трек-номер 809) на поштову адресу відповідача: вул. Ісмаїла Гаспринського (Сормовська), буд. 3, м. Київ, 02096, який повернувся на звортню адресу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується поштовим конвертом. Після чого ухвали суду від 19 березня 2025 року та 09 травня 2025 року направлено рекомендованим листом на поштову адресу відповідача: вул. Ісмаїла Гаспринського (Сормовська), буд. 3, м. Київ, 02096, та опубліковано на офіційному вебсайті Донецького окружного адміністративного суду. З огляду на що, такі ухвали відповідно до положень частини шостої статті 251 КАС України вважаються врученими належним чином.

За приписами частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Відповідно до частини п`ятої статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Отже відсутні перешкоди для розгляду справи по суті.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що за відповідачем обліковується сума податкового боргу в розмірі у розмірі 18949,75 грн., а саме: 16739,75 грн. з податку на додану вартість, яка виникла підставі самостійно поданих податкових декларацій № від 19 квітня 2017 року термін сплати 30 квітня 2017 року, № від 21 травня 2017 року термін сплати 30 травня 2017 року, № від 17 червня 2017 року термін сплати 30 червня 2017 року, № від 20 липня 2017 року термін сплати 30 липня 2017 року, та податкових повідомлень-рішень; 2210,00 грн. з адміністративних штрафів та інших санкцій, яка виникла виникла на підставі податкових повідомлень-рішень.

Платником не виконуються належним чином обов`язок щодо своєчасної та в повному обсязі сплати податкових зобов`язань, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач правом надання відзиву на позовну заяву не скористався. З клопотаннями або заявами протягом розгляду справи до суду не звертався.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження, згідно статті 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Артсоф» (), зареєстрований за адресою: вул. Ісмаїла Гаспринського (Сормовська), буд. 3, Київ, 02096, перебував на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у м. Києві, як платник податків за основним місцем обліку.

Станом на момент звернення до суду за Товариством з обмеженою відповідальністю «Артсоф» обліковувався податковий борг у розмірі 18949,75 грн., а саме:

- 16739,75 грн. з податку на додану вартість. Заборгованість виникла підставі самостійно поданих податкових декларацій № від 19 квітня 2017 року термін сплати 30 квітня 2017 року, № від 21 травня 2017 року термін сплати 30 травня 2017 року, № від 17 червня 2017 року термін сплати 30 червня 2017 року, № від 20 липня 2017 року термін сплати 30 липня 2017 року, та податкових повідомлень-рішень № від 06 червня 2018 року, № від 03 грудня 2018 року.

- 2210,00 грн. з адміністративних штрафів та інших санкцій. Заборгованість виникла на підставі податкових повідомлень-рішень № від 25 червня 2018 року, № від 01 листопада 2018 року.

Судом встановлено, що вказані податкові повідомлення-рішення у встановленому порядку направлявся поштою на податкову адресу платника податків: вул. Сормовська, буд. 3, м. Київ, 02096, та повернуто до контролюючого органу поштовою службою з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача («будинок знесений»)», і відповідно до пункту 42.2 статі 42, абзацу 6 пункту 42.4 статті 42 Податкового кодексу України повідомлення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Податкові повідомлення-рішення не оскаржувалось відповідачем в адміністративному чи судовому порядку.

З метою погашення податкового боргу контролюючим органом на адресу відповідача: вул. Сормовська, буд. 3, м. Київ, 02096, надсилався корінець податкової вимоги форми «Ю» від 05 липня 2017 року №41920-17, та повернутий до контролюючого органу поштовою службою з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», і відповідно до пункту 42.2 статті 42, абзацу 6 пункту 42.4 статті 42 Податкового кодексу України вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Вказані заходи не призвели до сплати податкового боргу.

Інтегрованою карткою платника податків підтверджується наявність боргу зі сплати податку на додану вартість вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код платежу 14010100) у загальному розмірі 18949,75 грн.

Податковий борг станом на день розгляду справи не сплачений.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 68 Конституції України зазначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 36.1, пункту 36.2 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає (пункт 56.11 статті 56 ПК України).

Відповідно до приписів пункту 59.1. статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 59.4 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 39.14. статті 39 ПК України).

Згідно з підпунктом 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 ПК України, штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з підпунктом 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України, нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Згідно з підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України, нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Відповідно до приписів пункту 59.1. статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Оскільки відповідачем не було погашено суми грошових зобов`язань, тому в силу підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, ці суми набули статусу податкового боргу.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.3 статті 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Виходячи з вимог законодавства несплачений платником податків податковий борг підлягає стягненню з такого платника.

Вирішуючи спір судом враховані правові висновки, що викладені у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 в справі №807/495/17, де Суд аналізуючи процесуальні положення Кодексу адміністративного судочинства України, які визначають предмет доказування у справі (частина перша статті 138 Кодексу в редакції, яка діяла до 15.12.2017, а натепер аналогічні положення містить частина друга статті 73 Кодексу), згідно з якими предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, дійшов висновку, що з огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо.

При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, у тому числі й штрафних (фінансових) санкцій, не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкові повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з якими відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз. Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Дотримання податковим органом встановленої законодавством процедури, що передує стягненню податкового боргу в судовому порядку підтверджується податковою вимогою.

Суд бере до уваги, що позивачем була дотримана процедура формування та направлення податкової вимоги, податкових повідомлень-рішень.

Суд також звертає увагу, що відповідачем не оскаржена ані податкова вимога, ані податкові повідомлення-рішення, які були належним чином отримані, відповідно до вимог чинного податкового законодавства.

Таким чином, враховуючи, що відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив суму податкового боргу, суд приходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Згідно вимог частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 139, 160-161, 171, 241-246, 255, 263, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артсоф» про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Артсоф» кошти в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 18949 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) грн. 75 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 19 травня 2025 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.С. Молочна