Справа № 160/9314/25
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 травня 2025 рокуСправа № 160/9314/25
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Бухтіярова М.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

31.03.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:

-визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 у частині невиплати мені ОСОБА_1 РНКОП НОМЕР_2 в день звільнення всіх сум, що належать працівнику від підприємства, установи, організації;

-стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ НОМЕР_3 на мою, ОСОБА_1 РНКОП НОМЕР_2 , користь 21629,61 грн. - середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позов подано без додержання вимог, встановлених ст. 161 КАС України.

Ухвалою суду від 07.04.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду оригіналу документа про сплату судового збору за подання до суду цієї позовної заяви у розмірі 1211,20 грн., сплаченого у встановленому порядку, та заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із цим позовом, із зазначенням обґрунтованих підстав для поновлення строку та з наданням належних доказів на підтвердження поважності причин його пропуску.

Копія ухвали суду від 07.04.2025 надіслана позивачу засобами поштового зв`язку.

Однак, конверт з вмістом вказаного поштового відправлення повернувся на адресу суду 06.05.2025 з відміткою поштового відділення про невручення. При цьому, адреса, на яку здійснено відправлення судом, збігається з адресою місце проживання, самостійно зазначеної позивачем у позові.

Пунктом 1 частини 1 статті 241 КАС України до судових рішень віднесено ухвали.

Відповідно до пункту 4, пункту 5 частини 6 статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Застосовуючи по аналогії закону до спірних правовідносин частину 11 статті 126 КАС України та частини 1 статті 131 КАС України, враховуючи, що направлену ухвалу суду від 07.04.2025 за адресою проживання, самостійно вказаною позивачем у позові, повернуто з незалежних від суду причин, суд дійшов висновку, що позивач є належним чином повідомленим про залишення його позову без руху.

17.04.2025 від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій в обґрунтування строку звернення до суду зазначив, що відповідач здійснити розрахунок двома платежами 17.01.2025 та 25.03.2025, тож остаточний розрахунок здійснив 25.03.2025, що підтверджується випискою з банківської картки, тому позов подано у місячний строк з дня проведення остаточного розрахунку. Щодо судового збору, позивач в уточненій позовній заяві зазначив, що він звільнений від сплати судового збору відповідно до п.12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Дослідивши подані позивачем документи, вбачається часткове виконання вимог ухвали суду від 07.04.2025.

Згідно з ч.3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Сплата судового збору за подання адміністративного позову, в силу положень ч.3 ст.161 КАС України, є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з позовом.

Згідно з ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 3028,00 грн.

Відповідно до приписів п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлено ставку судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1211,20 грн.

З позовних матеріалів слідує, що позивачем заявлені позовні вимоги немайнового характеру, судовий збір за подання цієї позовної заяви становить 1211,20 грн.

Разом з тим, доказів сплати судового збору позивач до позовної заяви не долучено.

Не надано таких і на вимогу суду.

Посилання позивача в уточненій позовній заяві про те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з яким від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, не враховуються судом, оскільки предмет спору, що переданий на вирішення суду у поданій позовній заяві, не є таким, на який поширюється пільги щодо сплати судового збору.

Докази на підтвердження наявності підстав для звільнення від сплати судового збору позивачем також не надано.

Суд зазначає, що обов`язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин своїх прав та обов`язків, передбачених законами України, у зв`язку з чим, безпідставне звільнення від його сплати окремих осіб може свідчити про надання одній із сторін незаконної переваги перед іншою.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи, що станом на 20.05.2025 вимоги суду, викладені в ухвалі від 07.04.2025, виконані не у повному обсязі, позивачем не надано доказів сплати судового збору за подання до суду цієї позовної заяви у розмірі 1211,20 грн., сплаченого в установленому порядку, або докази на підтвердження наявності підстав для звільнення від сплати судового збору, тож недоліки позову не усунені позивачем, суд вважає, що в даному випадку наявні всі передбачені законом умови для застосування наслідків, передбачених п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Суд звертає увагу на те, що згідно з приписами частини 8 статті 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 169, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст.294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.М. Бухтіярова