Справа № 300/7347/24
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 рокуСправа № 300/7347/24 пров. № А/857/3740/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Гудима Л.Я., Кузьмича С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, Управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року (суддя Кафарський В.В., м.Івано-Франківськ), -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі ГУПФ) в якому просив:

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо підготовки і направлення подання до Управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області (далі Управління) для повернення позивачу збору на обов`язкове державне пенсійне страхування;

зобов`язання ГУПФ підготувати і направити подання до Управління для повернення позивачу збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В апеляційній скарзі вказує, що позивач придбав житло вперше, тому має право на повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав у відповідача для підготовки і направлення подання до Управління для повернення позивачу збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Такі висновки суду першої інстанції, відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що 27.06.2023 між ОСОБА_2 ОСОБА_3 (Продавці) та ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири (далі Договір), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (далі Квартира; а.с.13-15).

Договір посвідчений приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Маркеловою І.М. та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №718.

Відповідно до пункту 2.1 Договору ціна квартири встановлена в розмірі 975 200,00 грн.

У зв`язку із цим, позивачем під час укладання Договору сплачено 9 752 грн збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна (1% її вартості), що підтверджується квитанцією від 27.06.2023 №0.0..1 (а.с. 12).

28.11.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна (а.с.54).

Листом відповідача від 01.12.2023 №0900-0604-8/61361 відмовлено позивачу у поверненні збору на обов`язкове державне пенсійне страхування через відсутність правових підстав. Зазначено, що для встановлення права на повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, потрібно надати:

1) копію реєстраційного номера облікової картки плати (ідентифікаційний номер) та копію паспорта громадянина чи ID картку;

2) інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на дружину, оскільки умовою звільнення від сплати збору є відсутність факту купівлі житла, зокрема як частки в спільному майні подружжя, тому інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно повинна надаватися як щодо покупця, так і щодо його дружини або колишньої дружини;

3) повну інформацію з Державною реєстру речових праві на нерухоме майно, оскільки надана інформація містить не всі відомості;

4) довідку про не використання житлових чеків з органу приватизації (управління комунального майна) з усіх місць проживання (після 1992 року) (а.с. 50-53).

В подальшому, позивач звернувся до відповідача із заявою від 20.08.2024, в якій вказав, що відповідно до листа пенсійного органу від 01.12.2023, додає документи за переліком: копію реєстраційного номера облікової картки плати (ідентифікаційний номер) та копію паспорта (ID картку), довідки про невикористання майна з усіх місць проживання (після 1992 року), довідку лист з Ощадбанку, довідку з банку про реквізити рахунку, а тому просив вирішити його питання щодо повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування (а.с.66-68).

Листом ГУПФ від 26.08.2024 №0900-0604-8/46329 повторно відмовлено позивачу у поверненні збору на обов`язкове державне пенсійне страхування та наголошено, що листом від 01.12.2023 №0900-0604-8/61361 ОСОБА_1 було повідомлено позивача, зокрема про те, що йому для підтвердження необхідно надати, серед іншого, 1) повну Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки надана інформація містить не всі відомості (тільки 1-ша сторінка), а Витяг з Державного реєстру речових прав сформовано тільки на об`єкт права власності (квартира); 2) довідку про не використання житлових чеків з органу приватизації (управління комунального майна) з усіх місць проживання (після 1992 року). При цьому, опрацювавши надані позивачем до заяви документи Головним управлінням не встановлено місце проживання за період з 1992 року по 10.03.1993 року, з 06.06.2000 по 20.09.2000, відповідно ці періоди не підтверджені даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Крім того в довідці №24/228, виданій від 06.08.2024 Чернятинським старостинським округом, зазначені лише відомості про реєстрацію за період з 10.11.1993 по 06.06.2000 та з 20.09.2000 по 19.05.2011, а дані про те, чи брав позивач участь у приватизації за вищевказаною реєстрацією відсутні. Також зазначено, що в довідці від 06.08.2024 №47, виданій Територіальним відокремленим безбалансовим відділенням №10008/079 Філії-Івано-Франківського обласного управління AT «Ощадбанк», вказано про те, що позивач не значиться в списку громадян, які мають право на приватизацію за адресою: АДРЕСА_2 , тобто банк не підтверджує невикористання ОСОБА_1 житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду.

Також у листі відповідачем повторно повідомлено позивача про необхідність надання довідки про не використання житлових чеків з органу приватизації (управління комунального майна) з усіх місць проживання (після 1992 року). Крім того, звернута увагу, що позивач не надав заяву, в якій було б вказано, що він не має та не набував права власності на житло (в тому числі не приватизував, не успадковував, не отримував у дар, не купував, зокрема як частку в спільному майні подружжя) (а.с.9-11).

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №400/97-ВР).

Відповідно до пункту 9 статті 1 даного Закону, платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 8 частини першої статті 2 цього ж Закону передбачено, що об`єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом №400/97-ВР врегульовані у Порядку, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (далі Порядок №1740).

Так, згідно з пунктом 15-1 Порядку №1740, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до пункту 15-2 Порядку №1740 (в редакції у редакції Постанови Кабінету Міністрів України №866 «Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарської операції» від 23.09.2020, яка набрала чинності 26.09.2020) збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо:

б) право власності на житло, отримане фізичною особою в результаті його приватизації, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»;

в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року);

г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Отже, із загального правила про обов`язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Таким чином, починаючи з 26.09.2020 шляхом внесення змін до Порядку №1740, держава створила дієвий механізм, за умови дотримання якого фізична особа, що придбаває житло вперше (та, відповідно, не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого житла), може не сплачувати збір при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу такого житла.

При цьому, якщо ж особа не скористалася цим механізмом на стадії посвідчення договору в нотаріуса та помилково сплатила збір, то така особа вправі скористатися таким самим порядком вже після посвідчення нотаріусом договору купівлі-продажу житла, подавши територіальному органу ПФУ визначені підпунктами «в» і «г» пункту 15-2 Порядку №1740 інформацію та пакет документів, що підтверджують наявність підстав для звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави стверджувати, що з 26.09.2020 визначено механізм, за умови дотримання якого фізична особа, що придбаває житло вперше, не сплачує збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна (житла) при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу.

Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 25.11.2021 у справі №280/9714/20.

Аналіз вищенаведених норм законодавства дає підстави дійти висновку, що підтвердженням придбання житла вперше, згідно підпункту б пункту 15-2 Порядку №1740 є:

1) заява фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя);

2) відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло;

3) дані про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду.

Як видно з матеріалів справи, позивачем до позову додано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на двох аркушах (а.с.17-18).

Проте, дослідження пакету документів, які додані ОСОБА_1 пенсійному органу до заяви від 28.11.2023, свідчить, що ним надана така Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно тільки на 1-му аркуші, при цьому, на другому аркуші міститься інформація, необхідна пенсійному органу для прийняття рішення щодо вирішення порушеного позивачем питання, якої фактично не надано відповідачу (а.с.55).

Окрім того, 28.11.2023 та 20.08.2024 позивачем не надано заяви про те, що він не має та не набував права власності на житло (в тому числі не приватизував, не успадковував, не отримував у дар, не купував, зокрема як частку в спільному майні подружжя).

Крім того, в довідці №24/228, виданій від 06.08.2024 Чернятинським старостинським округом, зазначені лише відомості про реєстрацію за період з 10.11.1993 по 06.06.2000 та з 20.09.2000 по 19.05.2011 та вона не містить жодних даних про те, чи брав позивач участь у приватизації за вищевказаною реєстрацією.

Слушними є також і посилання відповідача на не встановлення згідно наданих документів позивачем його місця проживання за період з 1992 року по 10.03.1993 та з 06.06.2000 по 20.09.2000 та, як наслідок, ці періоди не підтверджені даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду.

А тому відповідачем у листі від 26.08.2024 №0900-0604-8/46329 правомірно зазначено позивачу про необхідність надання довідки про не використання житлових чеків з органу приватизації (управління комунального майна) з усіх місць проживання (після 1992 року).

Разом із цим, враховуючи встановлені обставини щодо ненадання позивачем всіх необхідних документів, зазначених у підпункті «в» пункту 15-2 Порядку №1740, органу пенсійного фонду, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав у відповідача для підготовки і направлення подання до Управління для повернення позивачу збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

При цьому, і сам позивач-апелянт не заперечує подання ним неповного обсягу документів необхідних для прийняття ГУПФ відповідного подання до Управління.

Матеріалами справи підтверджується те, що деякі документи були долучені позивачем в суді першої інстанції, а деякі і до апеляційної скарги, однак вони не подавались позивачем до відповідача, в результаті чого були прийняті відповідні відмови від 01.12.2023, 26.08.2024, які є обґрунтованими.

Суд першої інстанції в повній мірі встановив фактичні обставини справи, надав об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених як позивачем так і відповідачем, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а отже і наведені скаржником доводи в апеляційній скарзі щодо цього не спростовують правильних по суті висновків суду першої інстанції.

Відповідно до положень частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
С. М. Кузьмич