Справа № 742/1056/25
Суддя: Ільченко О. І.
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/20/25
Єдиний унікальний № 742/1056/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Ільченка О.І., за участю секретаря судового засідання Голушко Н.А., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, заінтересована особа: поліцейський ВП №1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Малій Юрій Анатолійович, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4050644 від 11.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Позов мотивований тим, що 11.02.2025 постановою серії ЕНА №4050644 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КупАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн. Постанова складена на підставі того, що водій керував транспортним засобом без чинного страхового полісу.

Позивач вважає, що дана постанова винесена з порушеннями його прав та чинного законодавства України, є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню, посилаючись на те, що він повідомляв поліцейському, що страховий поліс є в електронному вигляді. Перевіривши наявність страхового полісу по номерним знакам транспортного засобу, поліцейський зазначив, що страховий поліс відсутній. ОСОБА_1 пояснив працівникам поліції, що щодо даного транспортного засобу була проведена заміна номерних знаків без зміни власника, та просив перевірити наявність страхового полісу по VIN-коду автомобіля, однак поліцейський повідомив, що на місці зупинки транспортного засобу відсутнє інтернет-з`єднання, тому перевірку здійснити неможливо. ОСОБА_1 зауважив, що накладати стягнення на водія за відсутність паперового страхового полісу поліцейські не мали права.

07.03.2025 до суду надійшов відзив від Головного управління національної поліції в Чернігівській області, згідно з яким представник відповідача заперечив проти задоволення позову, мотивуючи це тим, що 11.02.2025 о 9 год. 50 хв. на 188 км траси Н-07 був зупинений автомобіль Fiat Doblo, р.н. НОМЕР_1 , у якого не було ввімкнене світло ближніх фар, під керуванням ОСОБА_1 . В ході перевірки документів водій на прохання поліцейського не надав поліс обов`язкового цивільно-правового страхування. Під час перевірки за базою МТСБУ було виявлено, що на автомобіль Fiat Doblo, р.н. НОМЕР_1 , чинний поліс обов`язкового цивільно-правового страхування не обліковується. ОСОБА_1 надавав поліс обов`язкового страхування на інший автомобіль з д.н.з. НОМЕР_2 , повідомивши, що у нього поліс відсутній, бо власник транспортного засобу не потурбувався.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівській області в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно, та належним чином, проте безпосередньо у відзиві просив провести розгляд без його участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного переконання.

11.02.2025 постановою серії ЕНА №4050644 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КупАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн. У постанові зазначено, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Fiat Doblo, р.н. НОМЕР_1 , без чинного страхового поліса (а.п.12-13).

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_3 , власником транспортного засобу Fiat Doblo, р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 . Дата реєстрації 26.12.2024 (а.п.11).

З копії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР.227131312 вбачається, що договір щодо транспортного засобу Fiat Doblo, р.н. НОМЕР_1 , було зареєстровано в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 12.02.2025 (а.п.9-10).

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 надав поліцейським страховий поліс, однак виявилося, що він зареєстрований на інший автомобіль. Позивач не надав поліцейському для перевірки водійське посвідчення та страховий поліс на автомобіль Fiat Doblo, р.н. НОМЕР_1 , ні в паперовому ні в електронному вигляді, тому поліцейському довелося перевіряти наявність зазначених документів по базах «Цунамі» та «МТСБУ». Після перевірки наявності страхового полісу, поліцейський повідомив, що такий в базі відсутній. На що, ОСОБА_1 зауважив, що власник автомобіля не подбав про укладення договору.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ст. 2 КАС України).

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихст.255 КУпАП.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Така постанова повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до статті 14 зазначеного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до вимог ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат «Зелена картка»), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.1 Правил дорожнього руху (ПДР), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до приписів пп. а) п.2.4 ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1,- тобто, в тому числі і чинний страховий поліс.

За невиконання визначених ПДР обов`язків водій може бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

З огляду на наведені вище вимоги ПДР України, водій повинен мати при собі чинний страховий поліс, який додатково, але не виключно, підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Так, ч.1 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, склад правопорушення, відповідальність за яке встановлено ч.1 ст.126 КУпАП становить:

1) Об`єкт - суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

2) Об`єктивна сторона правопорушення виражається у формі керування транспортним засобом особою:

- яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»);

- або не пред`явила для перевірки у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»);

- або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

3) Суб`єкт адміністративного проступку- загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку).

4) Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Так, норма ст.126 КУпАП є імперативною, та встановлює відповідальність за відсутність при собі або не пред`явлення для перевірки відповідних документів, а відтак, є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Також, відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

При цьому, правилами дорожнього руху передбачена можливість пред`явлення водієм чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса на електронному або паперовому носії.

Таким чином, враховуючи, що керування транспортним засобом можливе лише за наявності поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), і такий документ може бути предметом перевірки при встановленні права особи на керування транспортним засобом та самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. При цьому, наявність у працівників поліції даних щодо наявності чинного страхового полісу, не звільняє водія від обов`язку мати при собі ( в тому числі в електронній формі) під час керування транспортним засобом та пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Беручи до уваги, що матеріалами справи підтверджено наявність та склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП та те, що працівник поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому підстави для скасування постанови серії ЕНА №4050644 від 11.02.2025 відсутні, а отже позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Керуючись вищевикладеним, на підставі ст.12, 72, 90, 241, 243, 286, 293, 295 КАС України,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) узадоволенні адміністративного позову до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (код ЄДРПОУ-40108651, адреса: проспект Перемоги, буд.74, м.Чернігів, 14000), заінтересована особа: поліцейський ВП №1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Малій Юрій Анатолійович (адреса: вул.Миру, буд.48б, с.Срібне, Прилуцький район, Чернігівська область, 17300), про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20.05.2025.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО