Справа № 420/8776/24
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 травня 2025 року

м. Київ

справа №420/8776/24

адміністративне провадження № К/990/19127/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Желєзного І.В., Мацедонської В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2025 року у справі №420/8776/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про стягнення середнього заробітку за весь час невиплати суми розрахунку та одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в правоохоронних органах,

У С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, у якому з урахуванням зміни позовних вимог, поданої 21 квітня 2024 року, просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного Управління Національної поліції в Одеській області України №201 о/с від 15 лютого 2024 року про звільнення з посади старшого сержанта поліції поліцейського відділу реагування патрульної поліції Одеського районну управління поліції №2 Головного Управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_1 ;

- провести зміну формулювання причини звільнення старшого сержанта поліції поліцейського відділу реагування патрульної поліції Одеського районного управління поліції №2 Головного Управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_1 на підставі частини першої статті 38 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) в зв`язку із виходом на пенсію за вислугою років;

- стягнути з Головного управління Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час невиплати суми розрахунку починаючи з 15 лютого 2024 року - сума буде розрахована після отримання відповідної довідки від Головного управління Національної поліції України в Одеській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції України в Одеській області на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в правоохоронних органах.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року в частині залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з Головного управління Національної поліції України на його користь середнього заробітку за весь час невиплати суми розрахунку, починаючи з 15 лютого 2024 року та про стягнення з Головного управління Національної поліції України в Одеській області на його користь одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в правоохоронних органах. Справу в цій частині позовних вимог направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду справи. В іншій частині ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року залишено без змін.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року справу №420/8776/24 в частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з Головного управління Національної поліції України на його користь середнього заробітку за весь час невиплати суми розрахунку, починаючи з 15 лютого 2024 року та про стягнення з Головного управління Національної поліції України в Одеській області на його користь одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в правоохоронних органах прийнято до розгляду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо невиплати середнього заробітку за час затримки виплати повного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 з 15 лютого 2024 року по 25 лютого 2024 року. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати повного розрахунку при звільненні з 15 лютого 2024 року по 25 лютого 2024 року у розмірі 7049 грн 50 коп (сім тисяч сорок дев`ять гривень 50 коп з урахуванням грошової компенсації у розмірі податку на доходи фізичних осіб, утриманого з даної суми грошового забезпечення. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Справа судом першої інстанції розглянута в порядку спрощеного позовного провадження.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2025 року задоволено частково апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року змінено. Виключено мотиви, з яких судом першої інстанції визначено період затримки розрахунку при звільненні та розмір середнього заробітку, та визначено мотиви за цією постановою, які викладені судом апеляційної інстанції. Абзац третій резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року викладено в наступній редакції: «Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати повного розрахунку при звільненні з 16 лютого 2024 року по 23 лютого 2024 року у розмірі 5639,60 грн (п`ять тисяч шістсот тридцять дев`ять гривень 60 коп) з відрахуванням податків та зборів та з урахуванням грошової компенсації у розмірі податку на доходи фізичних осіб, утриманого з даної суми грошового забезпечення». В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року залишено без змін.

06 травня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2025 року у справі №420/8776/24. Заявник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України від 30 вересня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» гарантовано право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року, зазначену справу судом розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, а відтак вона може бути оскаржена до Верховного Суду лише за наявності обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Суд звертає увагу заявника, що пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України містить перелік виключних випадків, які допускають можливість касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у справах незначної складності та/або таких, які розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Посилання на кожен з підпунктів пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України повинно бути належним чином обґрунтовано.

Проте, відповідач, оскаржуючи судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження про наявність виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, не зазначає.

Тобто, заявником у касаційній скарзі не наведено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судового рішення, прийнятого за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім того, заявником не наведено підстав касаційного оскарження судових рішень, визначених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 КАС України, з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.

У тексті касаційної скарги містяться посилання на постанову Верховного Суду від25 травня 2023 року у справі №620/3663/19. Проте, оскільки такі посилання наведенні без взаємозв`язку із конкретним підпунктом частини четвертої статті 328 КАС України, Суд не бере їх до уваги.

Слід зазначити, що фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності правових підстав для задоволення позову в оскаржуваній частині, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є найвищим судом у системі судоустрою України, забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначений процесуальним законом.

Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2025 року у справі №420/8776/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про стягнення середнього заробітку за весь час невиплати суми розрахунку та одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в правоохоронних органах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді М.В. Білак

І.В. Желєзний

В.Е. Мацедонська