Справа № 336/1453/25
Суддя: Чулуп О. С.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/84/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Чулуп О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, інспектора 2 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшого лейтененанта поліції Поплавської Людмили Анатоліївни про скасування постанови,

встановив:

Позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 394692 від 27.01.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В обгрунтування позову позивач вказує, що згідно постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в м. Запоріжжя по вул. Чарівна, 149 керував транспортним засобом Mazda Demio НОМЕР_1 , не маючи при собі реєстраційні документи на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1 б ПДР. Позивач вважає дану постанову незаконною, а саме вказує, що в час вказаний у постанові він не керував транспортним засобом і поліцейським його не зупиняв. Вказує, що доказів які б довели факт керування ОСОБА_1 , 27.01.2025 року о 00:20 год. транспортним засобом відповідачем не надано як і доказів які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Представник відповідача надав відзив в якому просить в задоволенні вимог відмовити. Представник відповідача вказує, що постанова є законною та надав до суду диск з відеозаписом, що є на думку представника відповідача доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено постанову серії ЕНА № 3942692 від 27.01.2025 року згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. З вказаної постанови вбачається, що відповідач ОСОБА_1 27.01.2025 року, керуючи транспортним засобом не мав при собі реєстраційного документу чим порушив п.2.1 б ПДР України.

Згідно ч.1ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка немає при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі)обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"),або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством,- тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

У відповідності до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно положень ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону,Правил дорожнього рухута інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.

У відповідності до п. 2.1 б ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс.

Згідно п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені впункті 2.1.

У відповідності до ст. 32 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів,що посвідчують відповідне право особи.

Відповідно до ст. 53 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції,що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності

Досліджуючи наданий відповідачем відеозапис, суд встановив, що вказаним відеозаписом зафіксовано відмову ОСОБА_1 пред`явити поліцейському реєстраційний документ на транспортний засіб, а також зафіксовано факт того, що у позивача немає його в наявності.

Положеннями ст. 280 КУпАПпередбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи обставини справи та досліджені матеріали, суд приходить до висновку про наявність в діях позивача складу правопорушень, передбачених ч.1ст.126 КУпАП, за порушення яких його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наявність у справі доказів, які підтверджують порушення позивачем Правил дорожнього руху, за порушення яких позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1ст. 126 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову, що відповідає положенням п.1ч. 3ст. 286 КАС України.

У відповідності до ст. 139 КАС України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями18,19,241-246,286 КАС України, суд

вирішив:

Постанову інспектора 2 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції від 27.01.2025 року згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП, - залишити без змін, позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови серії ЕНА № 3942692 від 27.01.2025 року - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбаченіст.272КАС України.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя