Справа № 300/1315/25
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" травня 2025 р. справа № 300/1315/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправним і скасування рішення, а також зобов`язання до вчинення певних дій, -
Адвокат Шевченко Н.П., в інтересах ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (далі ГУ НП в Івано-Франківській області, відповідач), в якому просить:
визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 16.02.2024 №1 про відмову у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по втраті працездатності поліцейського у зв`язку із встановленням йому третьої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходження ним служби в поліції;
зобов`язати Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу по втраті працездатності поліцейського, яка виникла внаслідок захворювання, пов`язаного з проходження ним служби в поліції, у відповідності до вимог пункту 4 частин 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», в порядку і розмірах, встановлених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4, згідно з вимогами пункту 4 частини 1 статті 99 Закону України «Про Національну поліцію» у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги позивачу, у зв`язку з встановленням ОСОБА_1 ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, оскільки звільнення позивача зі служби в поліції за п. 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», а не через хворобу, на думку представника позивача, не може бути підставою для позбавлення його права на отримання такої одноразової грошової допомоги.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 даний позов залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а позивачу (його представнику) надано строк для усунення недоліків.
У зв`язку із усуненням недоліків позовної заяви, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
31.03.2025 суду надійшло клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропущенням строку звернення до адміністративного суду (а.с. 57-59).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправним і скасування рішення, а також зобов`язання до вчинення певних дій (а.с. 70-71).
12.05.2025 відповідач сформував у системі «Електронний суд» додаткові пояснення, які зареєстровані судом 13.05.2025. У вказаних поясненнях представник відповідача заперечив проти задоволення позову. Зазначив, що ОСОБА_1 16.08.2023 наказом Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області №343 о/с звільнений зі служби в поліції відповідно до п. 7 ч. 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням). Водночас, звернуто увагу, що причина звільнення з поліції для виплати одноразової грошової допомоги повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції. Таким чином, на думку представника відповідача, ОСОБА_1 звільнений з поліції не з причин зумовлених захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, що є третьою обов`язковою умовою для призначення одноразової грошової допомоги у відповідності до пункту 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII, яку позивачем недотримано.
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, зазначає наступне.
Як встановлено судом з матеріалів справи ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України та Національної поліції.
Так, на підставі наказу ГУНП в Івано-Франківській області від 16.08.2023 №343 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 67).
Постановою медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи «Територіального медичного об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області» від 11.09.2023 №423 встановлено, що захворювання позивача пов`язане з проходженням служби в поліції (а.с. 38).
Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №216877 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції з 27.11.2023 (а.с. 40).
Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №043581 від 07.12.2023, ОСОБА_1 встановлено 30% втрати професійної працездатності, захворювання, пов`язаного з проходження служби в поліції (а.с. 41).
У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ НП в Івано-Франківській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 97 Закону України «Про національну поліцію» у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції (а.с. 65).
16.02.2024 складено висновок про призначення одноразової грошової допомоги позивачу в розмірі 211 960,00 грн. (а.с. 66).
Листом №/1-8/108/05/29-2024 від 20.02.2024 відповідач повідомив позивача, що відповідно до протоколу засідання комісії ГУНП в Івано-Франківській області з розгляду питань, пов`язаних з виплатою ОГД в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського від 16.02.2024 №1 після перевірки достовірності та законності всіх поданих матеріалів, розгляду відповідей від МСЕК та ВЛК на запити ГУНП, комісія не підтвердила законність призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги. Відтак, відповідачем повідомлено позивача про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги через недотримання умов пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про національну поліцію», а саме наголошено, що позивач звільнений згідно наказу від 16.08.2023 зі служби в поліції за власним бажанням (а.с. 42-43).
Вважаючи протиправним прийняте рішення ГУНП в Івано-Франківській області про відмову позивачу в призначенні, нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 97 Закону України «Про національну поліцію» у зв`язку із встановленням позивачу ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, представник позивача звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі Закон №580-VIII).
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Порядок нарахування та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського регламентовано статтею 97 Закону №580-VIII.
Так, частиною 1 статті 97 Закону №580-VIII, одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:
1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;
2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;
3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;
4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;
5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;
6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.
Відповідно до частини 2 статті 97 Закону №580-VIII, порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України №4 від 11.01.2016 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі Порядок №4), яким визначається механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі ОГД).
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку №4, днем виникнення права на отримання ОГД є:
1) у разі загибелі (смерті) поліцейського дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;
2) у разі встановлення поліцейському інвалідності дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії;
3) у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата видачі довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.
Підпунктом 4 пункту 4 Розділу І Порядку №4 передбачено призначення ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського: пов`язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 4 частини 1 статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.
Пунктом 2 розділу ІІ Порядку №4 встановлено, що ОГД у разі загибелі (смерті) поліцейського чи втрати працездатності поліцейського призначається та виплачується у випадках та в розмірах, визначених Законом України «Про Національну поліцію», особам, які мають право на її отримання, відповідно до цього Закону.
Передумовою виплати одноразової грошової допомоги є дотримання певної процедури та послідовності.
Відповідно до положень Розділу ІІІ цього Порядку посадові особи органів поліції, закладів освіти у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання ОГД відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги (пункт 2).
Заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, закладів освіти за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до органів державної влади (далі останнім місцем проходження служби).
У разі коли такий орган (заклад, установу) ліквідовано, заява подається до органу (закладу, установи) за місцем зберігання особової справи (пункт 3).
Пунктом 5 Розділу ІІІ Порядку №4 передбачено, що для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); 3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати); 4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 6) копії акта (актів) розслідування нещасного випадку, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, за формами, визначеними МВС, зокрема про те, що цей випадок не пов`язаний з учиненням поліцейським кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; 7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності); 8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; 9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).
Згідно з пунктом 1 розділу IV Порядку №4 у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 5 розділу ІІІ, бухгалтерські служби готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2).
У разі надсилання запитів до органів поліції, інших підприємств, установ, організацій, заявника, строк підготовки висновку про призначення ОГД, може бути продовжено, до отримання відповідної інформації, для його належного оформлення, але не більш як на два місяці з дня відправлення запиту.
Висновок про призначення ОГД складається працівником бухгалтерської служби і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, закладу освіти, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.
Пунктом 2 Розділу IV Порядку №4 встановлено, що висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє:
1) по центральному органу управління поліції, керівникам міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, територіальних органів поліції, закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій;
2) у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.
3) у закладів освіти керівник відповідного органу, закладу або особа, на яку покладено виконання таких функцій.
Пункт 3 Розділу IV Порядку № 4 передбачає, що у разі затвердження висновку про призначення ОГД керівником органу поліції або закладу освіти, в якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня його затвердження видається наказ про виплату ОГД.
У разі відмови у призначенні ОГД чи повернення документів на доопрацювання (документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) заявника письмово інформують про прийняте рішення з обґрунтуванням підстав відмови чи повернення документів на доопрацювання.
Таким чином, одноразова грошова допомога є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка за встановленою процедурою призначається і виплачується особам, які на підставі закону мають право на її отримання.
З огляду на вищевказані положення Закону № 580-VIII, право на одноразову грошову допомогу в разі втрати працездатності виникає в особи за обов`язкової одночасної наявності трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):
1) інвалідність повинна наступити внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції;
2) інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;
3) причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.
Такий висновок суду відповідає правовим позиціям Верховного Суду, викладеним в постановах від 19.09.2018 у справі №373/1188/16-а, від 20.09.2018 у справі №296/9456/16-а, від 01.11.2018 у справі №822/3788/17, 22.01.2019 у справі №2340/2663/18, від 15.04.2019 у справі №823/1798/18, від 10.10.2019 у справі №822/1083/18, від 05.02.2020 у справі №810/836/18 та від 23.04.2020 у справі №822/999/18, від 23.09.2021 у справі №2240/3024/18.
Щодо обставин встановлення ОСОБА_1 інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, то такі обставини підтверджуються медичними документами: постановою медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України в Івано-Франківській області» від 11.09.2023 №423 (а.с. 38); довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №216877 (а.с. 40).
Щодо обставин встановлення позивачу інвалідності не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення ОСОБА_1 з поліції, то суд звертає увагу на таке.
Згідно з підпунктом 2 пункту 1 розділу ІІ Порядку №4, у разі встановлення поліцейському інвалідності, днем виникнення права на отримання ОГД є дата, з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.
Також, Верховний Суд в постанові від 13.12.2019 по справі №2040/6159/18 зазначив, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності є дата, з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акту огляду медико-соціальної експертної комісії.
Так, документом, який підтверджує факт встановлення ОСОБА_1 ІІІ групи інвалідності з 27.11.2023, є довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №216877 (а.с. 40).
Зважаючи на те, що позивача звільнено зі служби в поліції 16.08.2023, суд вважає, що ІІІ групу інвалідності йому встановлено в межах шестимісячного строку після звільнення з поліції.
Що стосується такої умови для призначення одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності, як те, що причина звільнення особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, то судом зазначається таке.
Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 61 Закону №580-VIII, наявність в особи певного захворювання може бути перешкодою для проходження служби в поліції, а відповідно до пункту 2 частини 1 статті 77 цього Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.
За змістом пункту 4 частини 1 статті 97 Закону №580-VІІІ, підстава звільнення поліцейського зі служби в поліції (внаслідок захворювання, поранення, які пов`язані з проходженням служби) є обов`язковою умовою призначення одноразової грошової допомоги. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 19.09.2018 у справах №357/1734/17, 373/1188/16-а, від 09.06.2021 у справі №822/1810/18, від 11.11.2020 у справі №823/2032/18 та в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України, вони враховуються судом при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин у цій справі.
Таким чином, встановлення на законодавчому рівні такої обов`язкової умови для виплати одноразової грошової допомоги, як звільнення з поліції внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, покликане надати гарантовану з боку держави соціальну допомогу саме тим поліцейським, стан здоров`я яких завадив продовжити службу в поліції, і які припинили її вимушено.
Визначення Порядком №4 днем виникнення права на отримання допомоги дати, з якої встановлена інвалідність, не змінює визначених Законом, як актом вищої юридичної сили, обов`язкових умов призначення одноразової грошової допомоги і не може бути безумовною підставою для її виплати без дотримання таких умов.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 15.07.2020 у справі №822/1493/18.
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.10.2020 №12-р/2020 у справі за конституційними скаргами щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» (справа №3-76/2019) зазначив, що положеннями пункту 4 частини 1 статті 97 Закону №580 встановлено порядок реалізації особою права на отримання одноразової грошової допомоги.
Закріплення у пункті 4 частини 1 статті 97 Закону №580 такого порядку реалізації особою права на отримання одноразової грошової допомоги потребує встановлення причинно-наслідкового зв`язку між наявністю у поліцейського інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, та неможливістю внаслідок цього продовжувати службу в поліції, що підтверджується відповідним рішенням медичної (військово-лікарської) комісії про непридатність до служби в поліції, на підставі якого поліцейський звільняється зі служби в поліції.
На думку Конституційного Суду України, встановлений у пункті 4 частини 1 статті 97 Закону №580 порядок отримання одноразової грошової допомоги не допускає невиправданих винятків із конституційного принципу рівності, не містить ознак дискримінації при реалізації поліцейськими права на соціальний захист, є домірним, має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету.
Конституційний Суд України в цьому ж рішенні також вказав, що встановлений державою зазначений порядок забезпечує реалізацію права особи на отримання такої допомоги, і наголосив, що додержання визначених Законом №580 вимог є обов`язком суб`єктів, які претендують на її отримання.
Зважаючи на викладене, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення пункту 4 частини 1 статті 97 Закону № 580 не суперечать приписам статті 21, частин 1-2 статті 24 Конституції України.
Як встановлено судом вище та не заперечується сторонами, на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 16.08.2023 №343 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) (а.с. 67).
Тобто, незважаючи на те, що позивачу встановлено третю групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, однак звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції сталося не через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби, зокрема внаслідок захворювання, у зв`язку з яким йому визначено інвалідність (тобто пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»), а з іншої підстави: за його власним бажанням (пункт 7 цієї ж статті Закону).
Таким чином, суд вважає, що немає підстав для призначення і виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , оскільки в спірному випадку відсутня така обов`язкова умова призначення одноразової грошової допомоги як звільнення позивача зі служби з поліції по причині, що зумовлена захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в поліції, яка передбачена пунктом 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію».
Такий висновок суду відповідає правовим позиціям Верховного Суду, викладених у постановах від 09.02.2022 у справі №823/2439/18, від 31.05.2022 у справі №822/1494/18, від 30.08.2022 у справі №440/4418/19.
Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.
У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.
Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); безсторонньо (пункт 4); добросовісно (пункт 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (пункт 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункт 10).
Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Виходячи із заявлених позовних вимог та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України судом не вирішується.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Представнику позивача та відповідачу рішення надіслати через підсистему «Електронний суд».

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.