Справа № 420/18294/22
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

21 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/18294/22
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Крусяна А.В., Лук`янчук О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі заяву судді Димирлія О. О. про самовідвід у справі за апеляційною скаргою Малиновської окружної прокуратури міста Одеси на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі №420/18294/22 про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заступник керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову, шляхом:

- зупинення дії дозволу на виконання будівельних робіт, виданого Управлінням ДАБК Одеської міської ради 03.04.2020 №ОД 20 на об`єкт «Будівництво 2-секційного 16-поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгівельними та офісними приміщеннями та підземним паркінгом за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 35 (1 черга будівництва)»;

- зупинення дії дозволу на виконання будівельних робіт, виданого Управлінням ДАБК Одеської міської ради 03.04.2020 № ОД 70 на об`єкт «Будівництво 2- секційного 16-поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгівельними та офісними приміщеннями та підземним паркінгом за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 35 (2 черга будівництва)»;

- заборони ТДВ «ВБМО «ОДЕСБУД» та іншим особам проводити будь-які будівельні роботи за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 35, до набрання законної сили судовим рішенням у даній адміністративній справі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі №420/18294/22 у задоволенні заяви заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись із вищевказаною ухвалою суду першої інстанції Малиновською окружною прокуратурою міста Одеси безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду подано апеляційну скаргу.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду у справі №420/18294/22 визначено такий склад суду: суддя-доповідач - Димерлій О.О., судді - Лук`янчук О.В., Крусян А.В.

Cуддя Димирлій О. О. подав заяву про самовідвід.

В обґрунтування заяви про самовідвід суддя зазначив, що Димирлієм О. О., який є суддею-доповідачем у справі №420/18294/22, до Одеського окружного адміністративного суду скеровано позовну заяву, у якій в якості відповідача, у тому числі визначено управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (справа № 30611/24).

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про самовідвід судді Димерлія О. О., суд вважає, що заява про самовідвід не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 КАС України.

Так, згідно п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ст. 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 40 КАС України).

Так, головна мета відводу - це гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу -запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді, тому особа повинна навести обґрунтовані аргументи, що свідчать про наявність відповідних суб`єктивних та об`єктивних чинників.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини, як джерело права.

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15 жовтня 2010 року визначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пункти 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, пункт 42, ECHR 2000-XII).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Оцінивши наведені в заяві ОСОБА_1 доводи, суд доходить висновку, що у цій справі відсутні обов`язкові підстави, визначені у статтях 36 - 38 КАС України, відповідно до яких суддя Димерлій О. О. не може брати участь у її розгляді.

Колегія суддів зазначає, що сама по собі наявність у суді справи, де сторонами є суддя, який входить до складу колегії суддів, що розглядає цю справу та управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, не може бути підставою для висновку про наявність у судді особистої, прямої чи опосередкованої заінтересованості в результаті розгляду даної справи або інших обставин, що викликають сумнів у їх неупередженості та/або об`єктивності при розгляді даної адміністративної справи.

Тому, викладені у заяві про самовідвід обставини не викликають обґрунтованих сумнівів у неупередженості або необ`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості, а суд не встановив будь-яких обставин, які можуть слугувати підставою для задоволення заяви про самовідвід.

За наведених вище обставини, суд не вбачає підстав для задоволення заяви судді Димерлія О. О. про самовідвід у справі №420/18294/22, відповідно до п.4 ч. 1 ст. 36 КАС України.

Керуючись ст. ст. 31, 36, 39, 40, 41, 321, 325 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні заяви про самовідвід судді Димерлія О. О. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді А.В. Крусян О.В. Лук`янчук