Справа № 420/23842/24
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/23842/24

Перша інстанція: суддя Лебедєва Г.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідачаШляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Головного управління служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі № 420/23842/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 06 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексації грошового забезпечення в повному розмірі, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року;

- зобов`язати Головне управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 06 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексацію грошового забезпечення в повному розмірі, з урахуванням нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях, яка виразилась у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 28 жовтня 2018 року індексації грошового забезпечення в повному розмірі, відповідно до приписів абзаців З, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 у фіксованій величині 4 426,48 грн. в місяць;

- зобов`язати Головне управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 28 жовтня 2018 року індексації грошового забезпечення в повному розмірі, з урахуванням нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення , відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 у фіксованій величині 4426,48 грн. в місяць, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив військову службу в Головному управлінні Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях, та на теперішній час позивач виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. При цьому, за період з 09 вересня 2016 року по 28 жовтня 2018 року йому була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення не в повному обсязі. Представник позивача звернулася із заявою до відповідача, в якій просила нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення, з урахуванням відрахувань, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням базового місяця січень 2008 року, та з адвокатським запитом щодо надання довідки про грошове забезпечення. Листом від 03.05.2024 року відповідач надав копію довідки, з якої вбачається, що в період з 09 вересня 2016 року по 28 жовтня 2018 року індексація грошового забезпечення позивачу не нараховувалась та не виплачувалась. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, а тому звернулася до суду з даною позовною заявою.

Представник відповідача надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову. В обґрунтування відзиву зазначено, що пункт 5 Порядку № 1078 в редакції з 12.12.2015 (норма застосовується з 01.12.2015) не підлягає застосуванню стосовно військовослужбовців. В свою чергу, з 01.12.2015 і до відповідного підвищення посадових окладів військовослужбовців (наступне таке підвищення відбулося у березні 2018 року на підставі постанови КМУ від 30.08.2017 № 704) має продовжуватись нарахування індексації із застосуванням останнього базового місяця, визначеного до 01.12.2015 відповідно до попередньої редакції пункту 5 Порядку № 1078. При цьому, відповідач наполягає на тому, що з 01.12.2015 новим базовим місяцем може стати лише місяць підвищення посадових окладів. Отже, усі підвищення грошового забезпечення після 01.12.2015 за рахунок відмінних від посадового окладу видів грошового забезпечення не можуть призводити до зміни базового місяця. В свою чергу, стосовно військовослужбовців до підвищення посадових окладів у березні 2018 року має продовжуватись нарахування індексації із застосуванням базових місяців, визначених до 01.12.2015 відповідно до попередньої редакції пункту 5 Порядку № 1078. В іншому випадку, нарахування індексації буде відбуватись з вищевказаними порушеннями Закону. Отже, для обчислення індексації за період з 06.09.2016 по 28.02.2018, поряд із січнем 2008 року, у якості базових повинні застосовуватись інші місяці, визначені до 01.12.2015 відповідно до попередньої редакції пункту 5 Порядку № 1078. Таким чином, позовна вимога щодо застосування для обчислення індексації за період з 06.09.2016 по 28.02.2018 лише січня 2008 року у якості базового, на думку відповідача, не підлягає задоволення.

Щодо індексації грошового забезпечення позивача у період з 01.03.2018 по 28.10.2018 у відзиві відповідач вказує про необґрунтованість підходу позивача до визначення можливої суми індексації, належної до виплати у березні 2018 року, відповідач вбачає відсутність підстав для задоволення вимоги позивача щодо зобов`язання нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 28.10.2018 у фіксованій величині 4426,48 грн. в місяць.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 17.02.2025 у справі № 420/23842/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 09.09.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення, січень 2008 року.

Зобов`язав Головне управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 09.09.2016 по 28.02.2018 індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення, січень 2008 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду представник Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не врахував, що позивачу нараховувалось грошове забезпечення та індексація в межах бюджетних асигнувань.

Обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 в період з 09.09.2016 по 28.02.2018 проходив службу в Головному управлінні Служби безпеки України в Донецькій та Луганській.

На запит представника позивача, відповідачем листом від 03.05.2024 № 78/8/Є-173а/78/5/56 було надано довідку про грошове забезпечення позивача, в якій зазначено, що за період з 09.09.2016 по 28.10.2018 індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась.

Позивач, вважаючи, що відповідач протиправно не нарахував та не виплачував йому індексацію грошового забезпечення, а тому звернувся до суду з вказаним позовом.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за період за період з 09.09.2016 по 28.02.2018 базовим місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення є січень 2008 року.

Разом з цим суд першої інстанції зазначив, що оскільки розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року складав 9652,54 грн., що перевищує суму можливої індексації 4463,15, то позивач не має право на отримання щомісячної індексації різниці, а тому позовні вимоги в частині перерахунку та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 28.10.2018 із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Спірне питання, в контексті розгляду даної справи, в межах доводів апеляційної скарги, стосується обов`язку відповідача щодо нарахування позивачу індексації грошового забезпечення залежно від наявності бюджетних асигнувань.

Відповідаючи на питання, поставлене перед судом апеляційної інстанції, в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 08.11.2005 у справі «Кечко проти України» (заява №63134/00) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення).

Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Відтак, нарахування та виплата позивачу індексації грошового забезпечення не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань відповідача.

За наведеного, на думку колегії суддів суд першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Апеляційний суд зауважує, що відповідач в апеляційній скарзі не оскаржує висновки суду першої інстанції в частині права позивача на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 09.09.2016 по 28.02.2018 з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців січень 2008 року, а відтак апеляційний суд, відповідно до положень частини 1 статті 308 КАС України, не надає оцінку неоскарженій частині рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги, яким надано оцінку в мотивувальній частині постанови, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (див. п. п. 29 - 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, від 09.12.1994.

При цьому, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх ( див. пункт 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99, від 27.09.2001)

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі № 420/23842/24 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді Г.В. Семенюк А.Г. Федусик