Справа № 640/13168/19
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

20 травня 2025 року 640/13168/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Колеснікової І.С., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом акціонерного товариства «Українська залізниця» до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування рішення від 27.02.2019 року, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» звернулось з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Канівець Любов Миколаївна від 27.02.2019 № 45729765 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень;

- зобов`язати державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повторно розглянути заяву позивача та провести державну реєстрацію права власності, форма власності - приватна на нежитловий будинок з реєстраційним номером 00, що розташований в м. Києві, площа Вокзальна, будинок 1, з урахуванням висновків суду в даній адміністративній справі.

Окружним адміністративним судом міста Києва відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

На виконання положень Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом за належністю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.04.2024 справу прийнято до провадження та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Як вбачається з матеріалів справи, представником акціонерного товариства «Українська залізниця» 21.02.2019 було подано заяву, за реєстраційним номером 32798108, про державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна на нежитловий будинок з реєстраційним номером 00, що розташований м. Київ, площа Вокзальна, будинок 1, за суб`єктом: публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (перейменовано в акціонерне товариство «Українська залізниця»).

За результатом розгляду заяви державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ, Канівець Любов`ю Миколаївною, прийнято рішення від 27.02.2019 № 45729765 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень (копія - додається), згідно з яким встановлено, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно.

У оскаржуваному рішенні обставинами, що стали підставою для його прийняття реєстратором зазначено:

1. Законом не визначено форму власності майна, яке внесене до статутного капіталу.

2. Оскільки в жодному поданому документі не визначено, який саме правовий режим майна стосується заявленого об`єкта (оперативне управління, господарське відання, право власності тощо), відсутні підстави для реєстрації права власності за заявником.

3. Заявником подано передавальний акт Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» (далі - ДТГО «Південно-Західна залізниця»), згідно з яким, правонаступництво щодо всього майна, усіх прав та обов`язків ДТГО «Південно-Західна залізниця» після його реорганізації шляхом злиття переходить до ПАТ «Укрзалізниця», проте будівля за адресою: м. Київ, площа Вокзальна, будинок 1, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на праві державної власності за Державою в особі Міністерства інфраструктури України.

Отже, з наведеного вбачається, що заявлені позовні вимоги спрямовані на захист майнових прав позивача на відповідний об`єкт нерухомості шляхом його державної реєстрації. При цьому, згідно аргументів відповідача, здійснення такої реєстрації за позивачем є безпідставним з огляду на відсутність для цього правових підстав, у тому числі у зв`язку з вже наявною реєстрацією такого майна за іншою особою.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Так, відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 та пункту 2 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 статті 4 КАС України).

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за КАС України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Водночас, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №802/1792/17-а.

Предметом даного позову фактично є визнання за позивачем права власності щодо нерухомого майна, а тому суд, незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, дійшов висновку про те, що цей спір не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Отже, спірні правовідносини у справі пов`язані з необхідністю захисту права на об`єкт нерухомого майна, тобто права цивільного, тому позов у справі не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

З наведеного можна зробити висновок про те, що правовідносини, що склалися між сторонами, є цивільно-правовими та не можуть бути предметом спору в адміністративному процесі, оскільки в цьому випадку є спір про визнання права власності на нерухоме майно.

Відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі також - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до вимог статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Суди розглядають у порядку господарського судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

В даному випадку, позовні вимоги спрямовані на захист порушеного, на думку позивача, приватного права на спірне нерухоме майно.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її майнових прав та інтересів.

Таким чином, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває (втрачає) речове право на об`єкт нерухомого майна, то спір стосується майнового права і за суб`єктним складом сторін має розглядатися за правилами господарського судочинства.

Зазначена вище правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постановах від 21 листопада 2018 року у справі №813/1362/16, від 28 листопада 2018 року у справі №825/642/18, від 29 січня 2019 року у справі №803/1589/17, а також у постанові від 29 травня 2019 року №826/9341/17 під час розгляду спорів у подібних правовідносинах.

Згідно з ч. 5 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, даний спір не підлягає розгляду Київським окружним адміністративним судом в порядку адміністративного судочинства, а тому, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 статті 238 КАС України, дане судове провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Провадження у справі за позовом акціонерного товариства «Українська залізниця» до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування рішення від 27.02.2019 року, зобов`язання вчинити дії - закрити.

Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду загальним місцевим судом в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали. .

Суддя Колеснікова І.С.