Справа № 200/7067/24
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року справа №200/7067/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року у справі № 200/7067/24 (головуючий І інстанції Голошивець І.О.) за позовом Молчанової Наталії Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Молчанова Наталія Володимирівна в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), в якому просила:

- визнати дії протиправними щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% заробітної плати, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, зобов`язання обчислити пенсію за віком на пільгових умовах, з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абз.3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зробити перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абз.3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме, у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум, з 09.01.2024 року;

- зобов`язати зарахувати до пільгового страхового стажу періоди роботи з 01.06.2010 по 31.12.2010 та з 01.09.2021 по 31.12.2023 у Відокремленому підрозділі «Шахта Курахівська» Державного підприємства «Селидіввугілля»;

- зобов`язати обчислити пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абз.3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зробити перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абз.3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме, у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 09.01.2024.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року в позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо незарахування ОСОБА_1 періоду роботи на посаді гірника підземного на ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Курахівська» до пільгового стажу за Списком №1: з 01.06.2010 по 31.12.2010 року та з 01.01.2018 по 28.12.2023 року (дату звільнення); до страхового стажу: з 01.06.2010 по 31.12.2010 року та з 01.10.2021 по 28.12.2023 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати позивачу період роботи на посаді гірника підземного на ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Курахівська» до пільгового стажу за Списком №1: з 01.06.2010 по 31.12.2010 року та з 01.01.2018 по 28.12.2023 року (дату звільнення); до страхового стажу: з 01.06.2010 по 31.12.2010 року та з 01.10.2021 по 28.12.2023 року, з урахуванням висновків суду;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 484 гривні 48 коп.;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на правничу допомогу у сумі 7500 гривень;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову.

Апелянт зазначив, що на підставі заяви від 09.01.2024 позивачу проведено перерахунок пенсії в разі звільнення з 29.12.2023.

Головне управління звертає увагу, що відповідачем не приймалося жодних рішень щодо відмови в перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Оскільки позивач не звертався до відповідача із заявою встановленого зразка про перерахунок пенсії, позовна вимога - визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправними щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці`з 09.01.2024 не підлягає задоволенню.

Щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.06.2010 по 31.12.2010 та з 01.10.2021 по 28.12.2023 у Відокремленому підрозділі «Шахта Курахівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» Головне управління зазначило наступне.

В індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 станом на 09.01.2024 за періоди роботи з 01.06.2010 по 31.12.2010, з 01.07.2021 по 30.09.2023 підприємством не сплачено внески до ДПС України, за період роботи з 01.10.2023 по 31.12.2023 відсутні суми нарахованої заробітної плати в СПОВ. До заяви від 09.01.2024 позивачем не надано документів підтверджуючих пільговий характер роботи за період роботи з 01.01.2018 по 31.12.2023. Враховуючи вищенаведене, відсутні правові підстави для зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу позивача.

Щодо застосування ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» Головне управління ПФУ в Донецькій області зазначило наступне.

Як встановлено з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , підземний пільговий стаж враховано по 31.12.2017, який дає право на розрахунок ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» складає 10 років 10 місяців 20 днів, що є недостатнім для застосування цієї норми Закону.

Також, на думку апелянта, стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 7500 грн. є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволені.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Пзивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Селидове) з 18.07.2016 року та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач зазначив, що 05.12.2023 він звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії, згідно ч.4, ст. 42 ЗУ №1058, проте територіальним органом ПФУ не було враховано пільговий стаж роботи.

Згідно копії принтскрину з вебпорталу ПФУ з електронного кабінету позивача, останній через вебпортал ПФУ звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії номер звернення «ВЕБ-05001-Ф-С-23-300269», в графі «результат обробки звернення» зазначено 28.12.2023 11:37:29: звернення зареєстровано 22.01.2024 21:41:46: відповідь за номером 1570-26229/К-02/8-0500/24 від 22.01.2024; відповідь надано та розміщено в додатку.

Листом від 22.01.2024 року №1570-26229/К-02/8-0500/24 відповідач зазначив наступне.

Звернення на вебпортал від 28.12.2023 № ВЕБ-05001-Ф-С-23-300269, яке зареєстровано за № 26229/К-0500-23, розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області відповідно до Закону України від 02.10.1996 № 393/96 «Про звернення громадян».

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та з 18.07.2016 отримує пенсію за віком, призначену на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон 1058).

Страховий стаж обчислюється органами Пенсійного фонду України за нормами пункту 2 статті 24 Закону 1058 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за період до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до статті 8 Закону України № 345-VІ від 02.09.2008 «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі Закон 345), розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах, зокрема, не менш як 15 років для чоловіків за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 1 Закону 345 передбачено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.

Згідно з пунктом 1 Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202, право на пенсію незалежно від віку мають робітники, які працюють на підземних гірничих роботах в шахтах і на виробництві вугільних (сланцевих) шахтах, що зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних діючих і споруджувальних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Страховий стаж було враховано по 31.03.2021 (відповідно до даних Індивідуальних відомостей про застраховану особу - Форма ОК-5) та його підсумок становив 45 років 1 місяць 22 дні, в тому числі додаткові роки за Списком № 1 - 10 років.

Пільговий стаж роботи підземні, професії за постановою № 202 (25) був врахований по 31.12.2017 за даними довідок, шо підтверджують пільговий характер роботи та складав 10 років 10 місяців 20 днів.

06.12.2023 позивач звернувся із заявою, зареєстрованою за № 3662, про перерахунок пенсії відповідно до частини 4 статті 42 Закону 1058. До заяви додано довідку, шо підтверджує пільговий характер роботи № 69-пер від 05.12.2023 за період з 01.01.2018 по 05.12.2023. Перерахунок здійснено та страховий стаж враховано по 30.06.2021 (відповідно до даних Індивідуальних відомостей про застраховану особу - Форма ОК-5) та його підсумок становив 45 років 4 місяці 22 дні, в тому числі додаткові роки за Списком № 1 - 10 років.

Відповідно до частини 3 статті 44, статті 64 Закону 1058 та Закону України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Також, цим листом повідомлено, що на підставі викладеного, довідку скеровано на перевірку до підрозділу контрольно-перевірочної роботи. У разі підтвердження результатів перевірки первинних документів, що слугували підставою для видачі довідки про пільговий стаж роботи, пільговий стаж буде враховано по 30.06.2021 (відповідно до даних Індивідуальних відомостей про застраховану особу - Форма ОК-5 про сплату страхових внесків) та обчислення пенсії буде здійснено зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону 1058 на підставі заяви від 06.12.2023.

Також, за матеріалами справи встановлено, шо позивач засобами веб-порталу ПФУ звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про перерахунок пенсії від 09.01.2024 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією принтскрину з особового кабінету позивача зареєстрованого на вебпорталі ПФУ, де в графі номер звернення зазначено 135, в графі тип звернення - перерахунок пенсії; в графі - вид пенсії/перерахунку зазначено працевлаштування/звільнення, результат обробки звернення в графі «Текст відповіді» зазначено призначено.

Крім того, з наявної в матеріалах справи копії заяви поданої позивачем від 09.01.2024 року, судом встановлено, що вона подавалася, як заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Представником позивача адвокатом Молчановою Н.В. на адресу відповідача від 29.07.2024 року №1243 був скерований адвокатський запит, в якому вона просила надати копію рішення про призначення позивачу пенсії, копію рішення про перерахунок пенсії позивачу за результатами розгляду його заяви від 09.01.2024 року; копію розрахунку пільгового та страхового стажу для призначення пенсії, який був врахований до моменту його звільнення, зазначити підстави не врахування певних періодів до 28.12.2023 року до його пільгового стажу.

Листом відповідача від 02.08.2024 року на адвокатський запит повідомлено наступне.

За матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_1 з 18.07.2016 призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На підставі заяви від 09.01.2024 проведено перерахунок пенсії в разі звільнення з 29.12.2023. Страховий стаж враховано по 30.09.2021.

Згідно із статтею 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Згідно з ч.3, 4 статті 42 Закону № 1058 у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії проводиться не раніше як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу та заробітної плати після призначення пенсії.

Якщо відпрацьований період після попереднього перерахунку складає менше місяців, проводиться перерахунок тільки по стажу. На підставі р. 5 пункту 4 статті 42 Закону № 1058 з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах.

На підставі заяви від 06.12.2023 №3662 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії по стажу з 01.12.2023. Таким чином, право на перерахунок пенсії по стажу згідно з ч. 4 ст. 42 Закону № 1058 ОСОБА_1 набуває з 01.12.2025. Наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2020 № 773 «Про внесення змін до наказу Міністерства фінансів від 13 січня 2015 року №4» внесено зміни, зокрема, до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (далі Порядок).

Також, цим листом повідомлено, що відповідно до розділу II Порядку Податковий розрахунок подається окремо за кожний квартал (податковий період) з розбивкою по місяцях звітного кварталу протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного кварталу. Згідно з реєстром застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) на момент проведення перерахунку сплата внесків з 01.10.2021 відсутня.

Судом встановлено згідно копії трудової книжки позивач працював:

- ДП «Селидіввугілля» ВП Шахта «Курахівська»: з 26.06.2006 по 01.08.2006 року прийнятий учнем гірника підземного та направлений на ділянку конвеєрного транспорту №2 та направлений на курсове навчання по професії до м. Селидове з 03.07.2006 року, номер запису 12 в трудовій книжці;

- з 02.08.2006 по 27.08.2006 року практика на робочому місці учнем гірника підземного, номер запису 13 в трудовій книжці;

- з 29.08.2006 по 28.12.2023 року переведений гірником підземним 3 -го розряду у тому ж місці після закінчення навчання, номера записів: 14 (переведення), 18 (звільнення) у трудовій книжці;

- записи №№15, 16, 17 в трудовій книжці перевпорядкування підприємства, на якому працював позивач.

За копією довідки ППВП ПФУ до пільгового стажу позивача відповідно до ст.14, постанови КМУ №202, підземні, список 1, р.1, п-р.1, п.а-в, були зараховані наступні періоди його трудової діяльності: з 26.06.2006 по 31.05.2010 року (3 роки 11 місяців 6 днів); з 01.01.2011 по 28.04.2013 року 9 (2 роки 3 місяці 28 днів); з 29.04.2013 по 30.04.2014 року (1 рік 0 місяців 2 дні); з 02.05.2014 по 31.07.2014 року (0 років 3 місяці 0 днів); з 05.08.2014 по 30.09.2014 року (0 років 1 місяць 26 днів); з 02.10.2014 по 30.11.2014 року (0 років 1 місяць 29 днів); з 02.12.2014 по 28.02.2015 року (0 років 2 місяці 27 днів); з 05.03.2015 по 31.07.2015 року (0 років 4 місяці 27 днів); з 01.08.2015 по 31.08.2015 року (0 років 1 місяць 0 днів); з 01.09.2015 по 31.10.2015 року (0 років 2 місяці 0 днів); з 05.11.2015 по 31.03.2016 року (0 років 4 місяці 27 днів); з 02.04.2016 по 30.11.2016 року (0 років 7 місяців 29 днів); з 02.12.2016 по 31.10.2017 року (0 років 11 місяців 0 днів); з 02.11.2017 по 30.11.2017 року (0 років 0 місяців 29 днів); з 02.12.2017 по 31.12.2017 року (0 років 1 місяць 0 днів). Загалом зараховано страхового стажу 35 років 7 місяців 22 дні; додаткові роки за Списком №1 10 років.

Згідно вищезазначеної довідки ППВП ПФУ та останнього запису у трудовій книжці на дату звільнення 28.12.2023 року, позивачу не було зараховано до його страхового та пільгового стажу за списком №1: періоди його роботи з 01.06.2010 по 31.12.2010 року та з 01.01.2018 по 28.12.2023 року.

Відповідач з цього приводу зазначив наступне:

- відповідь від 22.01.2024 року: - «[…]. На підставі викладеного, довідку скеровано на перевірку до підрозділу контрольно-перевірочної роботи. У разі підтвердження результатів перевірки первинних документів, що слугували підставою для видачі довідки про пільговий стаж роботи, пільговий стаж буде враховано по 30.06.2021 (відповідно до даних Індивідуальних відомостей про застраховану особу - Форма ОК-5 про сплату страхових внесків) та обчислення пенсії буде здійснено зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону 1058 на підставі заяви від 06.12.2023. […].»;

- відповідь від 02.08.2024 року: - «[…].Згідно з реєстром застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) на момент проведення перерахунку сплата внесків з 01.10.2021 відсутня.[…].»;

- відзив на позовну заяву: - «[…]. В індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 станом на 09.01.2024 за періоди роботи з 01.06.2010 по 31.12.2010, з 01.07.2021 по 30.09.2023 підприємством не сплачено внески до ДПС України, за період роботи з 01.10.2023 по 31.12.2023 відсутні суми нарахованої заробітної плати в СПОВ. До заяви від 09.01.2024 позивачем не надано документів підтверджуючих пільговий характер роботи за період роботи з 01.01.2018 по 31.12.2023. Враховуючи вищенаведене, відсутні правові підстави для зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу позивача. […]. Як встановлено з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , підземний пільговий стаж враховано по 31.12.2017, який дає право на розрахунок ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» складає 10 років 10 місяців 20 днів, що є недостатнім для застосування цієї норми Закону. […].».

Згідно копії перерахунку пенсії, версія: 1.6.78.1, дата-час розрахунку: 08.03.2024 14:57, в графі «вид перерахунку» зазначено факт працевлаштування/звільнення, в розділі тривалість стажу зазначено: страховий стаж (повний) 45 років 7 місяців 22 дні; додаткові роки за список №1 10 років; в тому числі: робота за Списком №1 10 років 10 місяців 20 днів; розмір пенсії розрахований наступним чином: розмір пенсії за віком (ст.27) (11338,29 * 0,45583) = 5168,33 грн. + доплата за понаднормовий стаж (ст.28 ч.1 абз.2) (за 10 років) 209,30 грн. = 5377,63 грн.

Щодо незастосування ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» відповідач зазначив:

- відповідь від 22.01.2024 року: пільговий стаж роботи підземні, професії за постановою № 202 (25) був врахований по 31.12.2017 за даними довідок, що підтверджують пільговий характер роботи та складав 10 років 10 місяців 20 днів;

- відзив на позовну заяву: - « ОСОБА_1 звернувся з заявою про перерахунок від 09.01.2024 № 135 «факт працевлаштування/звільнення». […]. За результатом опрацювання заяви від 09.01.2024 № 135 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії в разі звільнення. […]. Головне управління зазначає, що реалізація позивачем права на призначення виплату пенсії повинна здійснюватися у встановленому національним законодавством порядку, визначеному, зокрема, у Законі №1058-IV і затвердженому на виконання його положень Порядку №22-1. […]. Отже, наведеними нормами чинного законодавства, а саме вказаним Порядком № 22-1, визначено чіткий алгоритм дій щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії. ОСОБА_1 було надано заяву про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 09.01.2024. На підставі заяви від 09.01.2024 позивачу проведено перерахунок пенсії в разі звільнення з 29.12.2023. Головне управління звертає увагу суду, що відповідачем не приймалося жодних рішень щодо відмови в перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». […]. Як встановлено з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , підземний пільговий стаж враховано по 31.12.2017, який дає право на розрахунок ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці складає 10 років 10 місяців 20 днів, що є недостатнім для застосування цієї норми Закону.».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд враховує наступне.

Згідно абз. 1, 2 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

За ч. 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно абз. 1 пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Позивачу було призначено пенсію з 18.07.2016 року відповідно до приписів Закону України №1058-ІV, «Прикінцеві положення» п.2 ч.1; Закону України №1788, ст.13 «а» (робота за Списком №1), що підтверджується копією перерахунку пенсії станом на 08.03.2024 року наявного в матеріалах справи.

Згідно п.2 ч.1 «Прикінцеві положення» Закону України №1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону; ст.13 «а» Закону України №1788-ХІІ, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Щодо позовної вимоги позивача в частині: зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового та страхового стажу позивача періоди роботи з 01.06.2010 по 31.12.2010 року та з 01.09.2021 по 31.12.2023 року у Відокремленому підрозділі «Шахта Курахівська» Державного підприємства «Селидіввугілля», суд враховує наступне.

Згідно ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Згідно п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

За п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Судом враховано, що посада, на якій працював позивач у спірні періоди, віднесена до Списків № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що були чинними у вказані періоди роботи позивача (Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, від 24.06.2016 року №461).

Порядок підтвердження стажу роботи регулюється положеннями ст. 62 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ).

Згідно ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок був затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року (далі - Порядок № 637).

За п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За пп. 2 п. 2.1. Порядку, подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка і лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу.

Надання уточнюючої довідки підприємства, установи, організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або за відсутності необхідних записів у трудовій книжці, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах під час встановлення трудового стажу також констатовано Верховним Судом у постанові від 16.09.2022 року у справі № 560/1399/19.

Позивач, згідно трудової книжки, починаючи з 26.06.2006 був прийнятий учнем гірника підземного на ДП «Селидіввугілля» ВП Шахта «Курахівська» та з 29.08.2006 року був вже переведений гірником підземним 3-го розряду, та був звільнений з зазначеного підприємства тільки 28.12.2023 року (останній запис) в трудовій книжці позивача.

Відповідачем були зараховані до пільгового стажу позивача за ст.14 Постанови Кабінету Міністрів України №202 підземні, Список №1, р.1 п-р.1, п.а-в. наступні періоди: з 26.06.2006 по 31.05.2010 року, з 01.01.2011 по 28.04.2013 року, з 29.04.2013 по 30.04.2014 року; з 02.05.2014 по 31.07.2014 року; з 05.08.2014 по 30.09.2014 року; з 02.10.2014 по 30.11.2014 року, з 02.12.2014 по 28.02.2015 року, з 05.03.2015 по 31.07.2015 року, з 01.08.2015 по 31.08.2015 року, з 01.09.2015 по 31.10.2015 року, з 05.11.2015 по 31.03.2016 року, з 02.04.2016 по 30.11.2016 року, з 02.12.2016 по 31.10.2017 року, з 02.11.2017 по 30.11.2017 року та з 02.12.2017 по 31.12.2017 року.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 06.12.2023 року за №3662 про перерахунок пенсії відповідно до ч.4 ст.42 Закону України №1058-ІV та додав до своєї заяви довідку, що підтверджує пільговий характер роботи №69-пер від 05.12.2023 за період з 01.01.2018 по 05.12.2023 року, що не заперечується відповідачем оскільки він про це зазначає у своїй відповіді від 22.01.2024 року на звернення позивача.

Згідно копії довідки виданої ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» від 05.12.2023 року №69-пер позивач працював повний робочий день на підземних роботах в ВП «Шахта «Курахівська» за період з 01.01.2018 по теперішній час виконував гірничі роботи, видобування вугілля підземним способом за професією гірник підземний дільниць ремонтно-відновлювальних робіт і з ремонту та експлуатації водовідливного устаткування та ремонтно-відновлювальних робіт, підстава постанова КМУ №461 від 24.06.2016; також в матеріалах справи копія довідки виданої цим же підприємством від 28.12.2023 року №110, в якій зазначено, що позивач дійсно працював на цьому підприємстві за професією гірника підземного 3-го розряду дільниці РЕВУ та РВР з 26.06.2006 по 28.12.2023 року, звільнений на пенсію.

Згідно службової записки ГУ ПФУ в Донецькій області від 06.12.2023 року на ім`я начальника управління контрольно-перевірочної роботи, відділом обслуговування громадян №9 (сервісний центр) за принципом «єдиної черги» розглянуто заяву про призначення пенсії від 06.12.2023 №3662 від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до заяви додано довідку про пільговий стаж за період роботи на ВП «Шахта Курахівська» від 05.12.2023 №69-пер. З 01.01.2018 по 05.12.2023, видану цим підприємством. Відповідно до зазначених пропозицій, відповідач просить провести перевірку довідок та направити акт перевірки до відділу перерахунків пенсій №4 (м. Селидове). Даних щодо проведеної перевірки матеріали справи не містять.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до роздруківки з довідки ОК 5 (в частині спірних періодів) з 01.06.2010 по 31.12.2010 року, з 01.01.2018 по 28.12.2023 року, позивач працював на відповідній посаді за кодом підстави для обліку спец стажу ЗПЗ013А1.

Згідно Довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства (Додаток 3 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 09.09.2013 № 454):

- код підстав для обліку спецстажу за № ЗП3013А1 - це код для застрахованих осіб, які є працівниками, які зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються зі зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону: на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Згідно Довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства (Додаток 3 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14.04.2015 № 435):

- код підстав для обліку спецстажу за № ЗП3013А1 - це код для застрахованих осіб, які є працівниками, які зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, і за результатами атестації робочих місць

Таким чином, при поданні звітів страхувальником вказувалося, що страхові внески за позивача вносилися за професією і кодом № ЗПЗ013А1, як працівнику по Списку № 1.

Відповідач зазначив, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу позивача станом на 09.01.2024 за періоди роботи з 01.06.2010 по 31.12.2010, з 01.07.2021 по 30.09.2023 підприємством не сплачено внески до ДПС України, за періоди роботи з 01.10.2023 по 31.12.2023 відсутні суми нарахованої заробітної плати в СПОВ та до заяви від 09.01.2024 позивачем не надано документів підтверджуючих пільговий характер роботи за період з 01.01.2018 по 31.12.2023 року.

Щодо ненадання позивачем документів підтверджуючих пільговий характер роботи за період роботи з 01.01.2018 по 31.12.2023 року, суд вже зазначав, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи, організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або за відсутності необхідних записів у трудовій книжці, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Щодо доводів відповідача стосовно того, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу позивача станом на 09.01.2024 за періоди роботи з 01.06.2010 по 31.12.2010, з 01.07.2021 по 30.09.2023 підприємством не сплачено внески до ДПС України, за періоди роботи з 01.10.2023 по 31.12.2023 відсутні суми нарахованої заробітної плати в СПОВ, суд враховує наступне.

Згідно статті 1 Закону №1058-IV, у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;

роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

За абзацом першим частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно ч. 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За ч. 1 статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

За ч. 2 статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно ч.ч. 4-6, 9, 10 статті 20 Закону №1058-IV сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового чи пільгового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.

При вирішенні спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 (справа №208/6680/16-а), від 20.03.2019 (справа №688/947/17), від 30.09.2019 (справа №316/1392/16-а), відповідно до яких, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі. Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Згідно ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, оскільки позивач у період з 01.06.2010 по 31.12.2010 року, та з 01.01.2018 по 28.12.2023 року працював на ДП Селидіввугілля ВП Шахта Курахівська, що підтверджується належними та наявними в матеріалах справи доказами, то даний період був протиправно не зарахований відповідачем позивачу до його пільгового стажу за Списком №1 та до страхового стажу з 01.06.2010 по 31.12.2010 року та з 01.10.2021 по 28.12.2023 року, з врахуванням висновків суду, суд вважає вийти за межі позовних вимог та задовольнити в цій частині позовні вимоги позивача шляхом зобов`язання відповідача зарахувати вищезазначені періоди його роботи до страхового та пільгового стажу за Списком №1 позивача.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо незарахування ОСОБА_1 періоду роботи на посаді гірника підземного на ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Курахівська» до пільгового стажу за Списком №1: з 01.06.2010 по 31.12.2010 року та з 01.01.2018 по 28.12.2023 року (дату звільнення); до страхового стажу: з 01.06.2010 по 31.12.2010 року та з 01.10.2021 по 28.12.2023 року;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати позивачу період роботи на посаді гірника підземного на ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Курахівська» до пільгового стажу за Списком №1: з 01.06.2010 по 31.12.2010 року та з 01.01.2018 по 28.12.2023 року (дату звільнення); до страхового стажу: з 01.06.2010 по 31.12.2010 року та з 01.10.2021 по 28.12.2023 року, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

В позовній заяві позивач вказує, що орієнтовний розмір витрат на правову допомогу становить 15000 грн.

Згідно ч. 3 ст. 132 цього Кодексу до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За ч. 7 ст. 139 вказаного Кодексу розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно ч.ч. 1 - 4 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Верховний Суд в постанові від 21.01.2021 року в справі №280/2635/20 звернув увагу на те, що Кодекс адміністративного судочинства України у редакції, чинній з 15.12.2017 року, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

При цьому відповідно до ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.ч. 6 та 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Верховний Суд в постанові від 21.01.2021 року в справі №280/2635/20 звернув увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц.

Судом установлено, що між позивачем та Адвокатським Бюро «Молчанової Наталії» був укладений договір про надання правової допомоги № 07/07/24 від 29.07.2024 року.

Згідно ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 24.09.2024 року серії АН № 1518005, виданим Адвокатським бюро «Молчанової Наталії», на підставі договору про надання правової допомоги № 07/07/24 від 29.07.2024 року, правничу допомогу має надавати адвокат Молчанова Наталія Анатоліївна (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3538 від 07.03.2012 року), яка і є представником позивача у даній справі.

За умовами п. 4.2. зазначеного договору за правову допомогу клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар). Розмір винагороди адвоката при наданні правової допомоги складає 3000,00 грн. за годину роботи.

02.10.2024 року до вищевказаного договору сторонами було підписано акт наданих послуг по договору про надання правничої допомоги 07/07/24 від 29 липня 2024 року, відповідно до якого детально визначено обсяг послуг та визначено, що їх вартість становить 15000,00 грн.

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера №02/10 від 02.10.2024 року, позивачем сплачено Адвокатському бюро «Молчанової Наталії» 15 000 грн.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог із врахуванням принципу співмірності та об`єму наданих послуг, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу в сумі 7500 грн.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року у справі № 200/7067/24 за позовом Молчанової Наталії Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 21 травня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв