Справа № 172/781/25
Суддя: Битяк І. Г.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 172/781/25
Провадження № 2-а/172/4/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2025 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Голубенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог представник позивача Лащенко В.А. вказує, що постановою № 129 від 06.03.2025 року, винесеною начальником (керівником) ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за те, що «16.07.2024 року отримав особисто повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних (повістка № 11/3594/978), але не прибув в порушення абз. 7 ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в особливий період воєнного стану». Вважає оскаржувану постанову незаконною і позивач категорично не згоден з нею. У постанові зазначена конкретна дата вчинення правопорушення 16.07.2024 року і остаточною датою неявки позивача згідно з п. 24 Порядку № 560 від 16.05.2024 року є 23.07.2024 року, тому правопорушення не є триваючим і відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення цього правопорушення може бути накладене протягом трьох місяців з дня його виявлення. Таким чином, факт неявки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено 16-23.07.2024 року, а не 28.02.2025 року як зазначено у спірній постанові. Тому тримісячний строк притягнення позивача до адмінвідповідальності закінчився 24.10.2024 року. Також зазначає, що позивачем пропущений строк для оскарження постанови так як він не міг прибути на засідання з розгляду адміністративної справи, оскільки був хворий, а спірну постанову отримав поштою 28.03.2025 року. Представник позивача просить визнати поважними причини пропуску строку для оскарження постанови та поновити його, визнати протиправною та скасувати постанову № 129 від 06.03.2025 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою від 07.04.2025 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача Лащенко В.А. надав суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримує, судові витрати просить залишити за позивачем.

Відповідач про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Згідно з постановою № 129 від 06.03.2025 року, винесеною начальником (керівником) ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за те, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 прибув 28.02.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де встановлено, що згідно з п.п. 1 п. 41 постанови КМУ від 16.05.2024 року № 560 16.07.2024 року отримав особисто повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних (повістка № 11/3594/978), але не прибув в порушення абз. 7 ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в особливий період воєнного стану.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що оскаржувана постанова винесена 06 березня 2025 року, адміністративний позов до суду представник позивача подав 04 квітня 2025 року.

При цьому, у позовній заяві представник позивача зазначає, що позивачем пропущений строк для оскарження постанови так як він не міг прибути на засідання з розгляду адміністративної справи, оскільки був хворий, а спірну постанову отримав поштою 28.03.2025 року.

У зв`язку з цим представник позивача у позовній заяві просить визнати поважними причини пропуску строку для оскарження постанови та поновити його.

Суд, дослідивши подане клопотання та копії лікарських документів, наданих представником позивача на підтвердження поважності пропуску строку для оскарження постанови № 129 від 06.03.2025 року приходить до висновку про задоволення клопотання та поновлення строку для оскарження спірної постанови з поважних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Відповідно до п. 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 року у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Зі спірної постанови вбачається, що ОСОБА_1 вручено виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 16 липня 2024 року, тому відповідно до п. 24 вищевказаного Порядку ОСОБА_3 повинен був з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зазначеного у повістці у строк, що не перевищує сім календарних днів, тобто до 23 липня 2025 року.

Тобто факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП було виявлено відповідачем щонайменше 23 липня 2024 року, а адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, а також те, що відповідачем не надано жодних доказів на спростування вимог позивача, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі обґрунтовані, але підлягають частковому задоволенню, оскільки згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

При цьому суд зазначає, що ці дії охоплюються вимогами про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки відносяться до процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому окремому розгляду не підлягають.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 9, 77, 242-243, 286, 293 КАС України,

У Х В А Л И В

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

2. Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку для звернення до суду з позовом про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення та поновити пропущений строк.

3. Постанову № 129 від 06.03.2025 року, винесену начальником (керівником) ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень скасувати.

4. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.Г. Битяк