Справа № 520/6047/25
Суддя: Глос М. Л.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 520/6047/25
Провадження № 2-а/953/241/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Харків

Суддя Київського районного суду міста Харкова Глос М.Л., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до сержанта поліції 1 взводу 3 роти 3 батальйону УПП в Харківській області Шутки Сергія Євгеновича (61033, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови ЕНА №3669805 від 15.12.2024 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає встановлених КАС України підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Перевіривши позовну заяву, суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху з огляду на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Судовий збір, як унормовано ч.1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI (далі Закон № 3674-VI), сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Як видно зі змісту позовної заяви, позивач заявляє вимогу немайнового характеру про скасування постанови суб`єкта владних повноважень про притягнення його до адміністративної відповідальності. За пред`явлення відповідного позову судовий збір на підставі ст. 4 Закону № 3674-VI справляється у встановленому цим нормативним актом розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року, в якому позовна заява подається до суду.

Підпунктом 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI встановлено, що за подання до суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру розмір судового збору становить 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 року № 4059-ІХ розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3 028 грн.

Отже, пред`являючи у 2025 році адміністративний позов немайнового характеру, громадянин повинен сплатити судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп. і долучити до позовної заяви відповідний платіжний документ. Якщо позивач за законом звільнений від сплати судового збору, він має зазначити у позові підстави такого звільнення і надати докази на їх підтвердження.

Всупереч вимогам ч. 3 ст. 161 КАС України, п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI, позивач ОСОБА_1 не долучив до позовної заяви доказів сплати судового збору і не повідомив суд про наявність правових підстав для звільнення від його сплати.

Крім цього, ОСОБА_1 пред`явив позов до поліцейського УПП в Харківській області, який не є належним відповідачем у справах даної категорії з огляду на таке.

Як унормовано ч. 1 ст. 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 122 цього Кодексу, належить до повноважень органів Національної поліції. Приймати рішення у таких справах, у тому числі накладати адміністративні стягнення, згідно з ч. 2 ст. 222 КУпАП є компетенцією працівників органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання і діють відповідно до покладених на них повноважень.

Такі повноваження визначені у п. 8 ч. 1ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», згідно з яким поліція у визначених законом випадках здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень і забезпечує їх виконання.

Водночас приймаючи рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, поліцейські діють не від свого власного імені, а як уповноважені представники відповідного органу Національної поліції у межах своєї визначеної законом компетенції. Отже, службові особи правоохоронного органу не мають самостійної адміністративної процесуальної правосуб`єктності у справах про оскарження рішень про притягнення до адміністративної відповідальності, у яких належними відповідачами є компетентні органи Національної поліції як суб`єкти владних повноважень.

Систему органів Національної поліції відповідно до ч. 1 ст. 13 наведеного вище закону складають центральний орган управління поліцією і територіальні органи поліції.

Територіальні органи поліції, як передбачено ч. 1 ст. 15 Закону України «Про Національну поліцію», утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Як передбачено п. 1 Розділу І Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженим наказом Національної поліції від 06.11.2015 року № 73 (зі змінами) (далі Положення), зазначений Департамент є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції, який створюється, реорганізується та ліквідовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністерства внутрішніх справ України на підставі пропозиції Голови Національної поліції України в установленому законодавством порядку.

Згідно з п. 4 Розділу І Положення Департамент складається із структурних підрозділів апарату Департаменту, його територіальних (відокремлених) підрозділів, інших підрозділів патрульної поліції, у тому числі підрозділів поліції особливого призначення.

Пунктом 7 розділу ІІІ Положення визначено, що Департамент здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, у тому числі у справах про адміністративні правопорушення, пов`язані з керуванням транспортними засобами.

Департамент відповідно до пунктів 6, 7 розділу V Положення є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, печатку із зображенням Державного Герба України, інші печатки, штампи, бланки зі своєю повною та скороченою назвою, необхідні для здійснення його діяльності.

На підставі п. п. 41 п. 6 Розділу І Положення Департамент бере участь у судових справах у порядку самопредставництва через керівника, а також уповноважених працівників підрозділу правового забезпечення апарату Департаменту та підрозділів правого забезпечення його територіальних (відокремлених) підрозділів.

Територіальні (відокремлені) підрозділи Департаменту, як унормовано цим же пунктом, беруть участь у судових справах у порядку самопредставництва через своїх начальників, а також уповноважених працівників підрозділів правового забезпечення територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту.

Одним із територіальних підрозділів Департаменту патрульної поліції за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є Управління патрульної поліції в Харківській області.

Підпунктом 41 п. 6 Розділу І Положення передбачено можливість участі у судових справах територіальних підрозділів Департаменту, тобто їх процесуальну правосуб`єктність.

Отже, у зазначеній справі належними відповідачами є не поліцейський, котрий прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а державні органи, від імені яких він здійснює свої повноваження Департамент патрульної поліції та Управління патрульної поліції у Харківській області як територіальний (відокремлений) підрозділ Департаменту.

Встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст. ст. 160, 161 КАС України, суддя на підставі ч. ч. 1, 2 ст. 169 цього Кодексу постановляє ухвалу про залишення її без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення особі відповідної ухвали.

Виходячи з наведеного суд вважає за необхідне залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху і запропонувати позивачу впродовж 10 днів з дня отримання цієї ухвали усунути недоліки:

-надати докази сплати судового збору або звільнення від його сплати на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»;

-пред`явити позов на належного відповідача (відповідачів).

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 160, 161,169, 171 КАС України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до сержаната поліції 1 взводу 3 роти 3 батальону УПП в Харківській області Шутки Сергія Євгеновича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без руху.

Запропонувати позивачу впродовж 10 (десяти) днів з дня вручення копії цієї ухвали усунути зазначені у ній недоліки долучити доказ сплати судового збору у сумі 1 211,20 грн. або звільнення від його сплати на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»; пред`явити позов до належного відповідача (відповідачів).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі неусунення недоліків позовної заяви, залишеної без руху, в установлений строк така заява повертається особі, котра її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею й оскарженню не підлягає.

Суддя М. Л. Глос