Справа № 640/20150/22
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Епель О.В.,

Мєзєнцева Є.І.,

При секретарі: Масловській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного агентства лісових ресурсів України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного агентства лісових ресурсів України, Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства, Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства (м. Миколаїв) про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державного агентства лісових ресурсів України (далі - відповідач-1, Держлісагентство) про:

- визнання незаконним та скасування наказу голови Держлісагентства від 20.10.2022 №412-к про звільнення ОСОБА_1 - начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства із займаної посади за ініціативою суб`єкта призначення (порушення Присяги державного службовця);

- поновлення ОСОБА_1 на робот з 20.10.2022 на посаді начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства;

- стягнення з Держлісагенства на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 20.10.2022 по день постановлення судового рішення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 залучено до участі у справі в якості співвідповідачів Херсонське обласне управління лісового та мисливського господарства (далі - відповідач-2, Херсонське облуправління) та Південне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства (м. Миколаїв) (далі - відповідач-3, Південне міжрегіональне управління).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08.11.2024 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Державного агентства лісових ресурсів України № 412-к від 20.10.2022 про звільнення ОСОБА_1 - начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства із займаної посади за ініціативою суб`єкта призначення (порушення присяги державного службовця).

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства з 21.10.2022.

Стягнуто з Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства (; місцезнаходження: 73000, Херсонська область, м. Херсон, вул. Канатна, 2) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місцепроживання: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 21.10.2022 по 08.11.2024 у розмірі 413363 (чотириста тринадцять тисяч триста шістдесят три) грн 20 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що наявними у матеріалах справи документами не підтверджується вчинення позивачем дисциплінарного проступку, наслідком якого може бути звільнення його із займаної посади. До того ж суд зауважив, що належними і допустимими доказами не підтверджено своєчасне повідомлення ОСОБА_1 про існування дисциплінарного провадження щодо нього та про засідання дисциплінарної комісії. Крім того, суд підкреслив, що подання про накладення дисциплінарного стягнення не є тим рішенням суб`єкта владних повноважень, яке впливає на права та обов`язки державного службовця, адже реалізація такого заходу дисциплінарного впливу здійснюється шляхом видання наказу, який і є предметом оскарження у цій справі. Поміж іншого суд зауважив, що позивач має бути поновлений на попередньо займаній посаді, оскільки відповідний орган ще не ліквідований, однак з 21.10.2022, а не з 20.10.2022, а середній заробіток за час вимушеного прогулу має бути стягнутий не з Держлісагентства, а з Херсонського облуправління як органу, який нараховував та виплачував ОСОБА_1 заробітну плату.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким відмовити повністю у задоволенні позову.

Свою позицію обґрунтовує, зокрема, тим, що судом не враховано неналежне виконання позивачем обов`язків начальника Херсонського облуправління, натомість протягом періоду перебування на посаді фактично займався питаннями власної кримінальної справи, не забезпечив виплату заробітної плати працівникам облуправління та підтримання зв`язку з Держлісагентством. Окрім цього наголошує, що судом залишено поза увагою те, що ОСОБА_1 не оскаржує подання дисциплінарної комісії про накладання дисциплінарного стягнення, що стало підставою для прийняття спірного у цій справі наказу, що, у свою чергу, унеможливлює надання оцінки висновкам дисциплінарної комісії у межах цієї справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

В обґрунтування своїх доводів, зокрема, зазначає, що судом правильно встановлені всі фактичні обставини справи та надано їм належну оцінку, адже позивачем здійснювалися всі необхідні дії на посаді начальника Херсонського облуправління, спрямовані, зокрема, на виплату заробітної плати працівникам, постійно підпримувався зв`язок з Держлісагентством (окрім періоду перебування під вартою). Крім того наголошує, що відповідачу-1 були відомі обставини неможливості позивача певний час перебувати на зв`язку, натомість повідомлення про дисциплінарне провадження останнім направлялося виключно на електронну пошту ОСОБА_1 , доступу до якої після обшуку у позивача не було.

Відзивів на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надійшло.

У судовому засіданні представник відповідача-1 доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її вимоги задовольнити повністю з викладених у ній мотивів і підстав.

Представник позивача та позивач наполягали на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Інші учасники, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули. Крім того, від Херсонського облуправління надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників учасників справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 наказом Держлісагентства від 15.08.2022 № 323-к з 17.08.2022 призначений на посаду начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства.

Наказом Держлісагентства від 21.09.2022 № 375-к «Про здійснення дисциплінарного провадження» розпочато здійснення дисциплінарного провадження щодо начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства Хахуди Ю.М.

03.10.2022 дисциплінарна комісія Держлісагентства, розглянувши матеріали дисциплінарної справи щодо ОСОБА_1 , підготувала подання, згідно якого дійшла висновку щодо наявності у діях начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», а саме порушення Присяги державного службовця, та рекомендувала притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності шляхом застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади держаної служби, передбаченого ч. 5 ст. 66 Закону України «Про державну службу».

Так, у поданні зазначено, що під час розгляду дисциплінарного провадження стосовно позивача встановлено ряд фактів, які вказують на недотримання державним службовцем таких принципів державної служби як верховенства права, законності, професіоналізму, доброчесності, прозорості, стабільності. Станом на 27.09.2022 кредиторська заборгованість із заробітної плати по Херсонському облуправлінню складала 479 917,30 грн за липень-вересень 2022 року, кредиторська заборгованість із сплати податків та єдиного внеску за цей період склала 106 197 та 117 283,57 грн відповідно. Крім того, вказано на відсутність електронно-цифрових підписів керівництва, у зв`язку з чим не подаються бюджетна звітність та об`єднаний звіт ЄСВ та ПДФО. При дослідженні відкритих джерел інформації було виявлено невнесення відомостей про ОСОБА_1 як керівника Херсонського облуправління до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. З ОСОБА_1 відсутній зв`язок та його місцезнаходження невідоме, а в установлений термін не надав запитувані комісією відомості щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження.

Наказом Держлісагентства від 20.10.2022 № 412-к «Про звільнення ОСОБА_1 », звільнено ОСОБА_1 - начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства, із займаної посади 20.10.2022 за ініціативою суб`єкта призначення (порушення Присяги державного службовця) відповідно до пункту 4 частини першої статті 83 та пункту 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

Вважаючи протиправним указаний наказ відповідача-1, ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів враховує так.

Законом України «Про державну службу» (далі - Закон) визначено принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

За правилами ч. ч. 2, 3 ст. 5 Закону відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Основні обов`язки державного службовця закріплені у ст. 8 Закону, відповідно до якої, державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про державну службу» особа, призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає Присягу державного службовця такого змісту: «Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки».

Згідно ст. 64 Закону за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Підстави для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності визначені у статті 65 Закону.

Так, згідно частини першої цієї статті підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Види дисциплінарних проступків окреслені у ч. 2 ст. 65 Закону, до яких належить порушення Присяги державного службовця (п. 1).

Загальні умови застосування дисциплінарних стягнень та їх види регламентовані статтею 66 Закону, частиною першою якої передбачено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Відповідно до ч. 5 ст. 66 Закону звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Викладене свідчить, що порушення Присяги державного службовця може мати своїм наслідком застосування такого виняткового виду дисциплінарного стягнення як звільнення з посади державної служби.

Із тексту Присяги випливає, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їхнє виконання. Присяга має правову природу одностороннього, індивідуального, публічно-правового характеру, конституційного зобов`язання державного службовця.

Аналогічний висновок міститься у рішенні Конституційного Суду України від 11.03.2011 у справі № 2-рп/2011.

Присяга державного службовця передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно. Тобто порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків державного службовця. Про несумлінність дій (бездіяльності) державного службовця свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

У своїх постановах Верховний Суд неодноразово вказував, що звільнення за порушення Присяги може мати місце лише тоді, коли достеменно доведено, що особа скоїла проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на неї обов`язкам, підриває довіру до неї як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання нею своїх обов`язків.

Усталена судова практика дотримується позиції, що поняття порушення Присяги не повинне бути надміру декларативним, розпливчатим, загальним, нечітким, що дозволяло б тлумачити його розлого й неоднозначно, не керуючись принципами, які встановлюють обмежувальне тлумачення цього поняття.

З огляду на зазначене Верховний Суд у постанові від 20.01.2022 у справі № 815/3667/17 визначив ознаки, які відрізняють дисциплінарний проступок у вигляді порушення Присяги, від суміжних юридичних складів дисциплінарних проступків, зокрема, у вигляді невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків (за яке не передбачено стягнення у вигляді звільнення), до яких відніс:

- вид обов`язків, невиконання яких становить об`єктивну сторону дисциплінарного проступку - основні (загальні), які визначають базові принципи проходження служби, чи характерні для відповідної посади;

- наявність або реальна можливість настання шкоди у вигляді підриву авторитету державного органу чи публічної служби, приниження гідності певної особи тощо.

Отже, за висновками Верховного Суду у справі № 520/5107/22 (постанова від 20.03.2025), звільнення за порушення Присяги державного службовця має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їхнього вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.

Особа, яка вчинила дисциплінарний проступок, не може бути звільнена за порушення Присяги, якщо цей проступок не можливо кваліфікувати як порушення Присяги.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного, зокрема, у постановах від 05.06.2019 у справі № 826/13803/16, від 30.03.2023 у справі № 640/407/19, від 21.03.2025 у справі № 460/9966/23, передумовою звільнення державного службовця за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, з підстави припинення державної служби за порушення Присяги мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування.

Так, матеріали справи свідчать, що у доповідній записці начальник Управління стратегії та економічного розвитку Держлісагентства ОСОБА_2 від 21.09.2022, в зв`язку з тим, що зі сторони начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_1 не забезпечено дієвих заходів щодо погашення заборгованості із виплати заробітної плати співробітникам Управління, запропонував розглянути його дії на дисциплінарній комісії.

Наказом Голови Держлісагентства від 21.09.2022 № 375-к «Про здійснення дисциплінарного провадження» приписано здійснити дисциплінарне провадження щодо начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_1 ; утворено дисциплінарну комісію, якій доручено здійснити дисциплінарне провадження з 22.09.2022 по 21.10.2022.

За результатами розгляду матеріалів дисциплінарного провадження, комісія встановила факт невиплати Херсонським обласним управлінням лісового та мисливського господарства заробітної плати та відповідних заходів для забезпечення розрахунків по виплаті заробітної плати та інших виплат для працівників Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства, що є дисциплінарним проступком начальника (позивача).

Відповідно до Положення про обласні управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, затвердженого наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 26.03.2021 № 217, начальник Управління здійснює керівництво діяльністю Управління, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності, організовує та забезпечує виконання Управлінням Конституції та законів України, постанов Верховної Ради України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, доручень Прем`єр-міністра України, наказів Міндовкілля, доручень Міністра захисту довкілля та природних ресурсів України, наказів Держлісагентства та доручень Голови Держлісагентства, розпоряджень голови місцевої держадміністрації; здійснює добір кадрів в Управління; призначає на посади та звільняє з посад в порядку, передбаченому законодавством про державну службу, державних службовців Управління, приймає рішення про їх заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності (крім своїх першого заступника та заступників); приймає на роботу і звільняє з роботи в порядку, передбаченому законодавством про працю, працівників Управління, приймає рішення щодо їх заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності; підписує накази Управління та здійснює інші повноваження відповідно до законодавства.

Зокрема, дисциплінарна комісія вказала на те, що ОСОБА_1 , як начальник Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства та державний службовець повинен дбати про позитивний імідж та авторитет органів державної влади і державної служби в цілому, дорожити своїм ім`ям та статусом. Недобросовісне виконання своїх посадових обов`язків у поєднанні з зневажливим, недбалим ставленням до них, зокрема, та до завдань, що стоять перед державною службою загалом, є одним із проявів порушення Присяги.

Як вже зазначалося вище, комісією було встановлено ряд фактів, які вказують на недотримання державним службовцем ОСОБА_1 таких принципів державної служби, як верховенство права, законності, професіоналізму, доброчесності, прозорості, стабільності.

Згідно отриманої інформації, станом на 27.09.2022, кредиторська заборгованість із заробітної плати по Херсонському обласному управлінню лісового та мисливського господарства становить 479917,3 грн; кредиторська заборгованість із сплати податків становить 106197,95 грн; заборгованість із сплати ЄСВ становить 117283,57 грн. Окрім того, відсутні ЕЦП керівництва, з цієї причини не подається бюджетна фінансова звітність та об`єднаний звіт ЄСВ та ПДФО. При дослідженні відкритих джерел інформації, було виявлено інформацію щодо невнесення відомостей про ОСОБА_1 , як керівника Херсонського ОУЛМГ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Також, комісія зауважила, що був відсутній зв`язок з ОСОБА_1 та невідоме було його місцезнаходження. Зі сторони ОСОБА_1 не було надано пояснення, у встановлені комісією строки, щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, а також ОСОБА_1 не прибув 03.10.2022 на засідання комісії.

У зв`язку з цим дисциплінарна комісія дійшла висновку щодо наявності в діях начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства дисциплінарного проступку, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», а саме порушення Присяги державного службовця, та рекомендувала притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, шляхом застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби, передбаченого ч. 5 ст. 66 Закону України «Про державну службу».

Ураховуючи рекомендації дисциплінарної комісії, Держлісагентство звернулося з листами щодо погодження звільнення начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_1 до Херсонської обласної військової адміністрації (від 13.10.2022 № 10-28/5381-22) і Міністра захисту довкілля та природних ресурсів України (від 13.10.2022 № 10- 27/5382-22).

19.10.2022 Держлісагентство отримало листи-погодження звільнення начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_1 від Херсонської обласної військової адміністрації (№ 01-01-25-4008/0/22/16) та від Міністра захисту довкілля та природних ресурсів (№ 25/1-19/14043-22).

З урахуванням отриманих листів-погоджень, Державним агентством лісових ресурсів України прийнято наказ від 20.10.2022 № 412-к «Про звільнення ОСОБА_1 », яким ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства 20.10.2022 за ініціативою суб`єкта призначення (порушення Присяги державного службовця) відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 83 та п. 4 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу».

Колегією суддів враховується, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 83 Закону України «Про державну службу», державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 87 Закону підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

До таких проступків, як вже було зазначено вище, законодавцем віднесено порушення Присяги.

У свою чергу, суд апеляційної інстанції зауважує, що за правилами ч. 1 ст. 69 Закону для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

З наведеного випливає, що звільненню зі служби за порушення Присяги державного службовця має передувати встановлення обставин, які слугували підставою для висновку щодо порушення Присяги державного службовця і, як наслідок, звільнення у зв`язку з таким порушенням.

Передумовою звільнення державного службовця за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, з підстави припинення державної служби за порушення Присяги мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування.

Як вже неодноразово зазначалося вище, припинення державної служби за порушення Присяги є найсуворішою санкцією відповідальності державного службовця, який вчинив діяння, несумісне з посадою. Тому рівень юридичних гарантій захисту прав зазначеної особи в процедурах вирішення питань застосування такої відповідальності має бути не меншим, ніж під час звільнення з державної служби за вчинення дисциплінарного правопорушення, з дотриманням порядку та строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Водночас, як порушення Присяги, так і дисциплінарне правопорушення, можуть бути наслідком недодержання, порушення державним службовцем як правових, так і етичних (моральних) засад проходження публічної служби.

Таким чином, суд першої інстанції правильно зауважив, що припинення державної служби у зв`язку з порушенням Присяги та дисциплінарна відповідальність можуть бути наслідком існування схожих фактичних підстав у разі вчинення достатньо близьких за характером одне до одного дисциплінарного або іншого правопорушень, тому порушення Присяги слід розуміти, як скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Тобто, порушення Присяги це і несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків державного службовця.

У спірному випадку позивача фактично притягнуто до дисциплінарної відповідальності саме за незабезпечення виплати заборгованості із заробітної плати працівникам Херсонського облуправління, неподання звітності та невнесення відомостей про ОСОБА_1 , як керівника Херсонського облуправління до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Водночас, таким порушенням, які, на переконання відповідача-1, свідчать про наявність підстав для звільнення позивача з державної служби, передували такі події.

З 17.08.2022 ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Херсонського облуправління відповідно до наказу Держлісагентства № 323-к від 15.08.2022.

У цей же день позивач отримав у секторі контролю та звернень громадян Держлісагентства печатку Херсонського облуправління (гербову), електронний цифровий ключ (токен) печатки гербової Херсонського облуправління та електронні цифрові ключі (токени) на ім`я попереднього начальника Херсонського облуправління ОСОБА_3 та заступника начальника Херсонського облуправління - завідувача сектору економіки, фінансування та планування ОСОБА_4 . Указане підтверджується актом від 17.08.2022 приймання-передавання матеріальних носіїв інформації, копія якого наявна у матеріалах справи, що сторонами не заперечується.

З 18.08.2022 відповідно до наказу Херсонського облуправління «Про виконання завдань за посадою дистанційно» № 2 від 18.08.2022, визначено начальникові Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_1 виконувати посадові обов`язки за посадою дистанційно, через мережу Інтернет, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні.

Водночас, з 17.08.2022 по 22.08.2022 ОСОБА_1 , відповідно до доручення та наказу Голови Держлісагентства, вибув у відрядження для участі у засіданні розширеної колегії Державного агентства лісових ресурсів України, яка проходила на території Волинської області.

19.08.2022, не дивлячись на перебування у відрядженні, ОСОБА_1 , як керівник, дистанційно здійснив пошук і підбір особи, яка мала виконувати обов`язки з нарахування заробітної плати працівникам територіального органу Держлісагентства в Херсонській області. У результаті чого було дистанційно видано наказ Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства № 3 від 19.08.2022 «Про призначення ОСОБА_5 ». Відповідно до цього наказу ОСОБА_5 призначено на посаду головного спеціаліста сектору економіки, фінансування та планування, а також цим наказом покладено на неї тимчасово виконання обов`язків заступника начальника управління - завідувача сектором бухгалтерського обліку та звітності.

У подальшому ОСОБА_1 22.08.2022 видано наказ №4 «Про надання першого та другого підписів платіжних та інших розрахункових документів», відповідно до якого надано право першого та другого підпису платіжних та інших розрахункових документів начальнику Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_1, надано право другого підпису платіжних та інших розрахункових документів головному спеціалісту сектору економіки, фінансування та планування ОСОБА_5 .

23.08.2022 позивач перебував у відрядженні в місті Кривий Ріг на нараді.

24.08.2022 позивач повернувся до міста Києва та намагався потрапити до Державної казначейської служби України з метою подачі карток зі зразками підписів і отримання електронних цифрових підписів задля можливості виплати заробітної плати, але через загрозу ракетного обстрілу з боку російської федерації у цей день вищезазначена державна установа не працювала.

Сторонами не заперечувалось, що з 25.08.2022 по 31.08.2022 відбулися події, які вплинули на подальшу можливість виконання посадових обов`язків позивачем, а саме, затримання, обшук, обрання запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі, та проведення слідчих дій за участі ОСОБА_1 у кримінальному провадженні, яке не має відношення до діяльності Держлісагентства. Під час затримання працівниками правоохоронних органів було вилучено наявну комп`ютерну техніку та мобільні телефони, які ОСОБА_1 також використовував в службовій діяльності, як керівник Херсонського облуправління, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями протоколів про затримання, протоколів обшуку, повісток для проведення слідчих дій, ухвал суду щодо обрання запобіжного заходу.

Колегією суддів враховується, що Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 07.09.2022 № 1003 «Деякі питання реформування управління лісової галузі», якою серед іншого ліквідовано Херсонське обласне управління лісового та мисливського господарства.

З пояснень позивача судом першої інстанції встановлено, що 01.09.2022, після виходу із слідчого ізолятора, ним вжито заходів щодо відновлення зв`язку з ОСОБА_5 з метою продовження роботи, направленої на оформлення права підпису в Державній казначейській службі України. Натомість, остання в цей день відмовилася продовжувати працювати на призначеній посаді, виконувати обов`язки щодо нарахування та виплати заробітної плати, а також вести подальшу бесіду, оскільки була здивована відсутністю зв`язку з позивачем з 24.08.2022. Указані обставини щодо відсутності бухгалтера в Херсонському облуправлінні не спростовані Держлісагентством.

У період з 02.09.2022 по 30.09.2022 позивачем здійснювався пошук кандидатури на посаду головного бухгалтера Херсонського облуправління, результатом якого стала видача наказу від 30.09.2022 № 3-к «Про призначення ОСОБА_7 »

Однак, позивач отримав відмову щодо оформлення права підпису на новопризначену особу з тих підстав прийняття Держлісагентством наказу від 23.09.2022 № 733 «Про утворення комісій з ліквідації територіальних органів Державного агентства лісових ресурсів України». Про існування цього наказу, як зазначає позивач, останній не знав і йому, як начальникові Херсонського облуправління, не повідомлено його зміст під підпис.

Отже, 23.09.2022 Держлісагентство прийняло рішення про ліквідацію Херсонського облуправління та створення комісії з ліквідації цього територіального органу.

З аналізу наведеної вище хронології подій, що мали місце у період з 17.08.2022 по 21.09.2022, вбачається, що позивач приступив до виконання обов`язків начальника Херсонського облуправління з 17.08.2022, а дисциплінарне провадження було порушено вже 21.09.2022, у той час як 23.09.2022 прийнято рішення про ліквідацію Херсонського облуправління. Викладене свідчить, що позивач об`єктивно не мав достатньо часу для організації виплати заборгованості працівникам заробітної плати, яка, до того ж, почалася накопичуватися до часу призначення ОСОБА_1 на займану посаду. Указані обставини не заперечувалися й представником відповідача-1, який повідомив суду першої інстанції, що заборгованість з виплати заробітної плати працівникам Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства існувала до вступу позивача на посаду і попередній керівник з приводу цього питання до відповідальності не притягувавася та був звільнений з посади за тривалу відсутність на робочому місці.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, висновок дисциплінарного провадження щодо невжиття позивачем відповідних заходів, які призвели до забезпечення розрахунків з виплати заробітної плати та інших виплат для працівників Херсонського облуправління, здійснений без урахування всіх обставин, які мають суттєве значення для об`єктивного проведення дисциплінарного провадження, а обставини, саме за які позивача було притягнуто до відповідальності, не може бути кваліфіковано саме як порушення Присяги державного службовця, адже не було встановлено несумлінного, недобросовісного виконання обов`язків позивачем, а також не враховано проміжку часу від призначення позивача на посаду до ініціювання дисциплінарного провадження щодо нього, який становить близько місяця, чого об`єктивно було недостатньо для належної організації робочого процесу, беручи також до уваги те, що фактично з 23.09.2022 було прийнято рішення відповідачем-1 про ліквідацію Херсонського облуправління та призначено іншу особу, відповідальну за ліквідацію цього управління.

При цьому твердження апелянта про те, що саме 24.08.2022, будучи обізнаним про підвищену ракетну небезпеку по всій території України, позивач все одно вирішив відвідати Державну казначейську службу України для подачі картки із зразками підписів, однак не зміг зробити це через постійні повітряні тривоги, колегія суддів не може вважати обґрунтуванням неналежного виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків, оскільки, по-перше, відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України, по-друге, 24.08.2022 був першим днем, коли, починаючи з 17.08.2022, позивач не перебував у відрядженні. І вже з 25.08.2022 мали місце події, які об`єктивно перешкоджали ОСОБА_1 відвідати Державну казначейську службу України, що нівелює протилежні доводи апелянта про те, що у подальшому жодних спроб це зробити позивач не здійснював.

За наведених вище обставин колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що позивачем вживалися заходи, направлені на пошук, підбір персоналу бухгалтерії ( ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ) з метою нарахування та подальшої виплати заробітної плати підлеглим працівникам Херсонського облуправління; намагання оформити документи в Державній казначейській службі України на право свого підпису і підпису працівника бухгалтерії, що додатково було ускладнене тим, що приміщення Херсонського облуправління розташоване в окупованому на той час місті Херсоні (смт. Антонівка).

Більше того, як правильно зауважив суд першої інстанції, Держлісагентством всупереч вимог ст. 67 Закону не обґрунтовано співмірність застосованого до позивача дисциплінарного стягнення саме у вигляді звільнення, оскільки ОСОБА_1 на вказаній посаді не притягувався до інших видів дисциплінарної відповідальності.

Щодо посилання позивача на порушення дисциплінарною комісією процедури здійснення дисциплінарного провадження щодо нього, судом першої інстанції встановлено, що комісія констатувала, що був відсутній зв`язок з позивачем та невідоме було його місцезнаходження, а зі сторони ОСОБА_1 не було надано пояснення у встановлені комісією строки щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, а також ОСОБА_1 не прибув 03.10.2022 на засідання комісії.

Так, відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 9-1 Закону інформація або документи надсилаються державному службовцеві за адресою місця проживання/перебування або на його адресу електронної пошти чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними. Державний службовець при вступі чи проходженні державної служби зобов`язаний повідомити службу управління персоналом про його засоби електронної пошти чи інші засоби телекомунікаційного зв`язку з ним з метою їх використання для доведення до відома державного службовця інформації або документів. Інформація або документи, надіслані поштою, в тому числі електронною, чи шляхом передачі з використанням інших засобів зв`язку вважаються такими, що доведені до відома державного службовця на п`ятий календарний день з моменту їх відправлення.

На підтвердження доводів щодо вчинення дій про інформування позивача про дисциплінарне провадження відповідачем-1 надано, зокрема, листи-запрошення на надання пояснень, на участь у засіданні комісії, протоколи фіксації доведення інформації до відома державного службовця шляхом телекомунікаційного зв`язку, акт про відмову від надання пояснень.

Позивач наголошує на тому, що лише 03.10.2022 він вперше дізнався про наявність відкритого дисциплінарного провадження стосовно нього, а також вимогу про надання письмового пояснення секретарю Дисциплінарної комісії Горі C.М. до 30.09.2022 та запрошення прибути на засідання Дисциплінарної комісії 03.10.2022 на 10.00 годин. До цієї дати позивач не отримував відповідних повідомлень про початок проведення дисциплінарного провадження, аналогічно ОСОБА_1 не ознайомлено вчасно з відповідним наказом про його здійснення. Про обставини відкриття дисциплінарного провадження позивач фактично дізнався засобами мобільної комунікації.

При цьому, як вказано в позовній заяві та в заяві про зміну підстав позову, а також не спростовано відповідачами, комп`ютерна техніка позивача була вилучена працівниками правоохоронних органів, і як наслідок, з 25.08.2022 ОСОБА_1 вже не міг отримати доступ до власної електронної поштової скриньки.

Також, 03.10.2022 складено акт про відмову від надання ОСОБА_1 пояснень, який підписаний посадовими особами Держлісагентства: начальником Управління стратегії та економічного розвитку ОСОБА_2 , начальником Юридичного відділу Дудкою Віталієм Петровичем, начальником Відділу бухгалтерського обліку та звітності Байраківською Галиною Борисівною, головним спеціалістом з питань запобігання та виявлення корупції Сліпець Мариною Петрівною та головним спеціалістом Відділу з персоналу Горою Світланою Миколаївною. Зазначений акт складений про те, що 22.09.2022 ОСОБА_1 - начальнику Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства, на електронну адресу (ІНФОРМАЦІЯ_1), зазначену в його особовій справі, передано лист Держлісагентства від 22.09.2022 № 10-29/4840-22 «Щодо надання пояснень та запрошення на засідання» (Протокол № 23 фіксації доведення інформації до відома державного службовця шляхом телекомунікаційного зв`язку від 22.09.2022). У зазначеному акті вказано, що ОСОБА_1 не прибув на засідання дисциплінарної комісії 03.10.2022 і не повідомив про поважні причини своєї відсутності, а також не надав письмових пояснень щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження.

Водночас, як встановлено судом першої інстанції та не спростовано відповідачем, до електронної поштової скриньки (ІНФОРМАЦІЯ_1) позивач не міг отримати доступ з 25.08.2022, внаслідок вилучення правоохоронцями комп`ютерної техніки і зміни паролю входу.

Таким чином, як правильно зазначив Київський окружний адміністративний суд, зміст вказаного акта від 03.10.2022 не відповідає фактичним обставинам справи та формі акта, адже відсутній факт відмови позивача від надання пояснень і відмови від прибуття на засідання дисциплінарної комісії.

Отже, під час здійснення дисциплінарного провадження позивачеві не було повідомлено належним чином про його початок та не надано можливості бути присутнім на засіданні Дисциплінарної комісії з метою реалізації права на захист та надання відповідних пояснень, що є безумовним правом особи, щодо якої здійснюється дисциплінарне провадження та впливає на безсторонність, об`єктивність та повноту такого провадження.

Щодо посилання відповідача-1 на здійснення щодо позивача кримінального провадження та обставин його затримання, проведення обшуку колегія суддів зазначає, що оскільки вказане не було покладено в основу притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, не досліджувалось комісією, не було підставою для звільнення з посади, то відповідні обставини перебувають поза межами предмету доказування у цій справі.

Доводи апелянта про те, що оскільки подання про накладення дисциплінарного стягнення позивачем не оскаржується, то у суду першої інстанції були відсутні підстав для надання йому оцінку, колегія суддів вважає безпідставними.

Відповідно до ст. 77 Закону рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, суб`єкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням).

У разі виявлення за результатами розгляду ознак кримінального чи адміністративного правопорушення суб`єкт призначення зобов`язаний протягом трьох календарних днів передати відповідну заяву та копію матеріалів справи до відповідного правоохоронного органу.

Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Державному службовцю видається під розписку належним чином завірена копія наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження не пізніше наступного робочого дня після прийняття відповідного рішення.

У разі відмови державного службовця від одержання копії наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження такий документ не пізніш як у триденний строк з дня прийняття рішення надсилається державному службовцеві за місцем його проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

На переконання колегії суддів, згадане вище подання за своєю суттю і правовою природою не підпадає під ознаки нормативного акта або акта індивідуальної дії, позаяк хоча й є обов`язковим для розгляду і врахування суб`єктом призначення, однак має лише рекомендаційний характер для такого органу, який здійснив призначення посадової особи, і не вирішує жодних питань про права та обов`язки цих осіб, не змінює їх обсягу.

Остаточне рішення про звільнення вказаної у поданні посадової особи з державної служби приймається органом, який здійснив її призначення (у спірному випадку Держлісагентство), а тому таке подання саме по собі не може створювати жодних юридичних наслідків, як для осіб, яких воно стосується, так і для органу, у якому ці особи проходять публічну службу.

За таких обставин дії стосовно складання відповідного подання, відображені у такому поданні висновки, підстави його прийняття та обставини, які йому передували, підлягають оцінці судом у межах розгляду відповідного позову про скасування остаточного рішення про звільнення особи з державної служби, яке безперечно має ознаки індивідуального акта.

Таким чином суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що у межах оскарження спірного у цій справі наказу від 20.10.2022 №412-к необхідно надавати оцінку підставам його прийняття, у тому числі й поданню дисциплінарної комісії, його змісту і мотивам.

За встановлених обставин колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що, приймаючи спірний наказ про звільнення позивача, відповідач-1 повинен був діяти обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, неупереджено, добросовісно та розсудливо з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Згідно п. «а» ч. 2 ст. 9 Міжнародної організації праці № 158 «Про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця» 1982 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 3933-XII від 04.02.1994, тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в статті 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавці.

Важливим є також зазначити, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової оцінки.

З урахуванням наведеного Київський окружний адміністративний суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що оскаржуваний наказ Державного агентства лісових ресурсів України № 412-к від 20.10.2022 про звільнення ОСОБА_1 - начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства із займаної посади за ініціативою суб`єкта призначення (порушення присяги державного службовця), є протиправним та підлягає скасуванню через недоведення наявності в діях позивача порушення Присяги державного службовця, неспівмірності обраного виду стягнення діям позивача у контексті незначного проміжку часу від призначення на посаду до ініціювання дисциплінарного провадження та поставлену у провину саме позивачу невиплату працівникам заробітної плати, яка утворилась не під час його перебування на посаді начальника Управління, а також, незабезпечення можливості надати пояснення та бути присутнім під час здійснення дисциплінарного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Таким чином, на думку колегії суддів, правильність висновків суду першої інстанції про звільнення позивача з державної служби без наявної на те правової підстави свідчить і про обґрунтованість позиції Київського окружного адміністративного суду про необхідність задоволення позовних вимог шляхом поновлення його на займаній на момент звільнення посаді - начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства, починаючи з 21.10.2022, тобто дня, наступного за днем звільнення.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Оскільки судом першої інстанції визначено, що розрахунок належної до стягнення на користь позивача середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу здійснюється за правилами Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, та складає 771,20 грн на день, нарахування та виплати заробітної плати позивачу здійснювало Херсонське облуправління, а розмір належного до виплату середнього заробітку за період з 21.10.2022 по 08.11.2024 складає 413 363,20 грн (771,20 грн х 536 робочих днів), що учасниками справи не оспорюється, то колегія суддів здійснювала розгляд і вирішення цієї справи у межах доводів і вимог апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про правильність твердження суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державного агентства лісових ресурсів України - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 328-331 КАС України.

Повне рішення виготовлено 20 травня 2025 року.

Головуючий суддя В.В. Файдюк

Судді О.В. Епель

Є.І. Мєзєнцев