Справа № 826/9869/18
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року ЛуцькСправа № 826/9869/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастер плюс ЛТД» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мастер плюс ЛТД» (далі - ТОВ «Мастер плюс ЛТД», позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - ГУ ДПС у м. Києві, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.05.2018 №2 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 141250,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 20.04.2018 по 26.04.2018 на підставі наказу ГУ ДФС у м. Києві від 19.04.2018 № 7256 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Мастер плюс ЛТД» відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Мастер плюс ЛТД» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Конкордвест» за жовтень 2016 року.

За результатами вказаної перевірки було складено акт від 05.05.2018 №302/26-15-14-02-05/39837493 на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.05.2018 №2 за порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 198.3 статті 198, пункту 201.1 та пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 141 250,00 грн в тому числі 28 250,00 грн фінансових санкцій.

Відповідно до висновків акту перевірки по контрагенту позивача, а саме ТОВ «Конкордвест»: з`ясовано документальне оформлення господарських операцій за відсутності факту їх реального здійснення. При цьому обґрунтуванням такого висновку на думку відповідача стало: посилання на наявність протоколу допиту громадянина ОСОБА_1 від 24.01.2017 в рамках кримінального провадження № 000036, в якому цей громадянин не визнає причетності до діяльності ТОВ «Конкордвест»; посилання на інформацію з Державного реєстру судових рішень на Ухвалу (без дати) по справі № 755/15458/16-к, згідно якої судом ніби встановлено незаконну діяльність ТОВ «Конкордвест».

При цьому представник позивача зазначає, що жодних посилань на конкретні матеріали таких досудових розслідувань, які б підтверджували правомірність висновків відповідача в акті перевірки не наведено.

Переконаний, що будь-який протокол допиту, проведеного в рамках кримінального провадження є лише виключно джерелом доказів, а не самим доказом. Пояснення посадових осіб, засновників контрагентів, працівників банківських установ, зафіксовані в протоколах допиту, є лише одним із засобів доказування в кримінальній справі, однак вони не є належним документом, який встановлює відповідні юридичні факти.

Посилання ж відповідача на інформацію з Державного реєстру судових рішень на ухвалу (без дати) по справі № 755/15458/16-к стосовно судового визнання незаконної діяльності ТОВ «Конкордвест» є перекрученою інформацією і лише змістом подання органів досудового слідства, а не фактом, встановленим судом.

Додатково зазначає, що жодного судового рішення, яке вступило в законну силу, стосовно визнання ТОВ «Конкордвест» фіктивним, або правочини з позивачем - нікчемними, контролюючим органом не надано.

Позивач отримував від ТОВ «Конкордвест» податкові накладні, які були зареєстровані податковим органом, що засвідчує факт отримання послуг, тобто виникнення події, що дає законне право на отримання нами податкового кредиту.

Крім того, позивачем здійснено усі інші, необхідні для додержання податкового кредиту дії, передбачені в ПК України, а саме подання відповідному податковому органу податкових декларацій.

Також до перевірки були надані відповідні договори, акти здачі-прийняття виконаних робіт та інші первинні бухгалтерські документи, що підтверджують фактичне здійснення фінансово-господарських операцій.

При цьому зауважень до вказаних первинних документів під час перевірки та прийняття податкових повідомлень-рішень з боку відповідача не було. Як і не було зауважень щодо економічної доцільності вказаних операцій та їх впливу на реальну зміну фінансового результату.

Таким чином сторона позивача уважає, що відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення за відсутності належних доказів щодо відсутності фактичного здійснення ТОВ «Мастер плюс ЛТД» своєї фінансово-господарської діяльності на підставі лише власних припущень, а тому просить адміністративний позов задовольнити (арк. спр. 5-13).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.07.2018 відкрито провадження в адміністративній справі №826/9869/18 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) (арк. спр. 1-2).

Представником позивача 16.07.2018 подано письмові пояснення, у яких зазначив, що основним видом фінансово-господарської діяльності позивача є надання послуг з прибирання приміщень та територій замовників, серед яких є в тому числі «Ашан» з розгалуженою мережею магазинів.

При цьому, враховуючи значний обсяг таких послуг та місцезнаходження їх приміщення, позивач залучає до виконання таких послуг інших юридичних осіб-субпідрядників.

Так, у жовтні 2016 року було надання послуг з прибирання приміщень та території ТЦ ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» таких містах, як Київ, Одеса, Запоріжжя та Львів , а також заводу ДП «Мессер» у місті Дніпро.

При цьому позивач виявив належну обачність, перевіривши за відкритими даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формування та ДФС України господарської правоздатності ТОВ «Конкордвест».

Окрім того позивач був захищений від можливого невиконання ТОВ «Конкордвест» своїх обов`язків тим, що розрахунок за отримані послуги з цим субпідрядником відбувався лише після підтвердження фактичного виконання послуг з прибирання з боку замовників, а тому наявні всі підстави для задоволення адміністративного позову (арк. спр. 103-107).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.07.2018 у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи №826/9869/18 у судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено (арк. спр. 260-261).

У відзиві на позовну заяву від 19.07.2018 у представник відповідача позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що ТОВ «Мастер Плюс ЛТД» (Замовник) укладено договір від 01.10.2016 №02/16-09 з ТОВ «Конкордвест» (Виконавець), згідно якого ТОВ «Конкордвест» зобов`язується надати послуги на об`єкти замовника а саме а саме у переміщенні на територію торгового залу, офісу, зони доставки прилеглої території гіпермаркету, що знаходиться за адресою: 65048, Одеська область, Комінтернівський район, село Фонтанка, Комплекс будівель та споруд № 1 ТРЦ «Рівєра».

Засновник, директор, головний бухгалтер - ОСОБА_1 .

Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва до ДПІ ТОВ «Конкордвест» не подано, таким чином не виявляється можливим встановити наявність в складі активів підприємства основних фондів. Згідно поданих до ДПІ звітів нарахування єдиного внеску, звітів про суми нарахованої заробітної плати за жовтень 2016 року штатна чисельність працівників складає 1 особу.

ГУ ДФС у м. Києві отримано від ОУ ГУ ДФС у Волинській області лист від 17.02.2017, в якому зазначено, що в рамках оперативного супроводу досудового розслідування в рамках кримінального провадження М 000036, зареєстрованого СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 212, частиною першою статті 205, частиною третьою статті 358 Кримінального кодексу України (далі - КК України), встановлено фактичні дані, що свідчать про наявність ознак фіктивності ТОВ «Конкордвест».

Зокрема, 24.01.2017 допитано в якості свідка громадянина ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ), який відповідно до реєстраційних документів є керівником, головним бухгалтером та засновником даного підприємства в одній особі.

Допитаний ОСОБА_1 повідомив, що зареєстрував згадане підприємство на своє ім`я за грошову винагороду в розмірі 2000 грн, та фактично не має жодного відношення до фінансово-господарської діяльності ТОВ «КОНКОРДВЕСТ» та не знає, де знаходиться печатка даного СГД. За результатами виїзду за адресою реєстрації платника: місто Київ, проспект Миру 9А встановлено, що вказане підприємство за адресою реєстрації не знаходиться та не знаходилось. Відомості щодо фіктивності даного СГД ОУ ГУ ДФС у Волинській області внесено в АІС «Суб`єкти фіктивного підприємництва» 25.01.2017.

Також, в ході аналізу інформації із загальнодоступних джерел, а саме «Єдиного державного реєстру судових рішень» (Ухвала по справі №755/15458/16-к), встановлено наступне: В ході проведення досудового слідства в рамках кримінального провадження за №0000038 від 18.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.205, ч.3 ст.212 КК України встановлено, що група осіб створили та придбали суб`єкти підприємницької діяльності (юридичні особи), а саме: ТОВ «КОНКОРДВЕСТ» () та ін„ які використовують з метою прикриття незаконної діяльності, встановивши контроль над вищевказаними підприємствами (отримали у володіння установчі, реєстраційні документи, документи про відкриття банківських рахунків, ключі доступу до системи електронних платежів «Клієнт-Банк» та кліше печаток) отримали можливість складати та видавати від імені зазначених підприємств підроблені первинні фінансово- господарські документи про безтоварні операції з продажу (придбання) товарів, виконання робіт, надання послуг в адресу суб`єктів підприємницької діяльності реального сектору економіки; отримувати від даних суб`єктів безготівкові кошти в рахунок сплати за начебто реалізовані товари, виконані роботи, надані послуги та переводити їх в готівку, минаючи при цьому систему оподаткування, що призводить до умисного ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку.

Виходячи з вищевикладеної інформації, з`ясовано документальне оформлення господарських операцій за відсутності факту їх реального здійснення, оскільки не підтверджується отримання TOB «Мастер плюс ЛТД» вищезазначених послуг від ТОВ «Конкордвест».

Перевіркою встановлена неможливість виконання операцій зі здійснення вищезазначених робіт та постачання вказаного товару наявним трудовим ресурсом ТОВ «Конкордвест». з однієї сторони у якого незначна кількість (зокрема директор та головний бухгалтер в одній особі) працівників, з іншої - відсутня необхідна матеріально-технічна база, операції з якими потребують значного обсягу трудовитрат кваліфікованих працівників, а відтак неможливий їх рух за ланцюгом всіх платників податків.

Враховуючи наведене уважає адміністративний позов безпідставним та просить у задоволенні адміністративного позову відмовити (арк. спр. 263-267).

Закон України №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 (далі - Закон №2825-IX) набрав чинності 15.12.2022, за приписами статтями 1-2 якого ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва та утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

За приписами пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту. Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На виконання вимог Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» (далі - Закон) наказом ДСА України від 16.09.2024 №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі - Порядок №399).

Пунктами 4-7 Порядку №399 визначено, що на розгляд та вирішення судам підлягають передачі судові справи, які нерозглянуті ОАСК та передані до КОАС, але до набрання чинності Законом, не розподілені між суддями. Матеріали щодо розгляду та вирішення окремих процесуальних питань у межах нерозглянутих судових справ підлягають передачі до судів, визначених у результаті автоматизованого розподілу судових справ між судами, проведеного відповідно до правил, установлених цим Порядком. Судові справи, вказані у переліку, які підлягають передачі судам, мають бути зареєстровані в базі даних. Перелік складається відповідальною особою протягом семи робочих днів після опублікування цього Порядку за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку, та формується в електронній формі із застосуванням КЕП.

На виконання положень Закону №2825-IX та відповідно до Порядку №399, дану справу передано на розгляд до Волинського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №826/9869/18 за позовом ТОВ «Мастер плюс ЛТД» до ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, одночасно замінивши у справі відповідача Головне управління ДФС у м. Києві на правонаступника ГУ ДПС у м. Києві (том 2 арк. спр. 3-4).

У додаткових поясненнях від 07.03.2025 представник ГУ ДПС у м. Києві підтримала позицію, викладену і відзиві на позовну заяву та просила у задоволенні адміністративного позову відмовити (том 2 арк. спр. 24-27).

Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до суду не надходило.

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань убачається, що ТОВ «Мастер плюс ЛТД» зареєстрований як юридична особа з 15.06.2015, номер запису: 0032485. Наявні такі види діяльності за КВЕД: 81.21 Загальне прибирання будинків (основний); 43.39 Інші роботи із завершення будівництва; 81.22 Інша діяльність із прибирання будинків і промислових об`єктів; 81.29 Інші види діяльності із прибирання; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (том 2 арк. спр. 2).

Станом на 20.04.2018 перебував позивач на обліку в ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві та з 01.08.2015 був платником на додану вартість за індивідуальним номером 73.

ГУ ДФС у м. Києві на підставі наказу 19.04.2018 №7256, проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Мастер плюс ЛТД» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Конкордвест» за жовтень 2016 року (арк. спр. 14).

За результатами проведення перевірки складено акт «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «МАСТЕР ПЛЮС ЛТД» (код 39837493), тел. , E-mail: з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах із ТОВ «КОНКОРДВЕСТ» (код 40823211) за жовтень 2016 року» №302/26-15-14-02-05/39837493 від 05.05.2018 (далі - акт перевірки), яким було встановлено порушення ТОВ «Мастер плюс ЛТД» пункту 185.1 статті 185, пункту 198.3 статті 198, пункту 201.1 та пункту 201.10 статті 210 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в період, що перевірявся, на загальну суму 113 000,00, в тому числі по періодам: жовтень 2016 - 113 000,00 грн (арк. спр. 15-23).

На підставі висновків викладених у акті перевірки ГУ ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 21.05.2018 №2 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 141 250,00 грн, в тому числі 28 250,00 грн штрафних (фінансових) санкцій (арк. спр. 27).

Не погоджуючись із прийнятими податковим повідомленням-рішенням контролюючого органу, ТОВ «Мастер плюс ЛТД» звернулось із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України).

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3 статті 198 ПК України).

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 ПК України).

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними документами, які відображають реальність таких операцій.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (пункт 44.1 статті 44 ПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (частина друга статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Згідно вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» ( 852-15 ), або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. Документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку.

Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником під час визначення податкових зобов`язань з ПДВ відповідно, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце.

Превалювання сутності над формою (операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми) як принцип бухгалтерського обліку, що закріплений в статті 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», так само характеризує і податковий облік.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені для оформлення такої операції, не відповідають дійсності і не можуть бути підставою податкового обліку. Це відповідає і вимогам статті 75 КАС України щодо достовірності доказів.

У справах, предмет спору в яких стосується правомірності відображення платником податків у бухгалтерському та податковому обліках фінансових показників господарських операцій, які, за висновком контролюючого органу, є нереальними (фіктивними), сталою є практика правозастосування Верховним Судом, яка, полягає в тому, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту та витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податків господарських договорах, що має підтверджуватись первинними документами відповідно до вимог, встановлених правовими нормами, зокрема й щодо змісту (обов`язкових реквізитів).

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту та витрат, якщо ж господарська операція фактично не відбулася, то платник податків не має права на податкову вигоду у вигляді податкового кредиту та/або врахування відповідних витрат при визначенні об`єкту оподаткування податком на прибуток.

На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій платник податків повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами і які в сукупності із встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для здійснення господарських операцій, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником даних податкового обліку.

Отже, підсумовуючи наведене, суд констатує, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Верховний Суд неодноразово висловлював аналогічні правові висновки, зокрема у постановах від 26.02.2020 у справі №826/1308/18), від 28.04.2020 (справа № 826/15568/16), від 10.04.2020 (справа №808/954/17), від 09.09.2021 (справа №460/2315/19), від 26.09.2023 (справа № 120/6732/22).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19 фактично підтвердила такі висновки, зазначивши, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Самі по собі такі обставини, як-от: лише наявність вироку щодо контрагента платника податків; лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів чи відсутність деяких із них - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

Крім того, зробивши акцент на реальному здійсненні господарської операції як складової юридичного факту, що породжує у платника податків право на податковий кредит та на збільшення витрат, Велика Палата в вказаній постанові акцентувала увагу також на тому, що платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.

Таким чином, сам собою факт використання первинних документів з недостовірними даними для підтвердження обставин здійснення господарської операції не повинен автоматично вказувати на безпідставність даних податкового обліку. Натомість контролюючий орган має довести, що платник податків, приймаючи від контрагентів та використовуючи певні документи для цілей податкового обліку, діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності. А це також пов`язано з фактичною можливістю й економічною доцільністю перевірки самим платником податків достовірності відомостей, які були включені до первинних документів. Мають бути наявні докази того, що розумними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у їх змісті.

При цьому у постанові Великої Палати Верховного Суду також зроблено висновки про те, що під час вирішення спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, наявність у платника податків первинних документів в підтвердження задекларованих сум податкового кредиту, є підставною для врахування таких при формування доходів та одержання податкової вигоди у вигляді податкового кредиту, якщо контролюючий орган не встановив і не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні, суперечливі або ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків сформував дані податкового обліку, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду та з огляду на положення статті 90 КАС обставини підлягають встановленню адміністративними судами під час розгляду відповідних спорів по суті на підставі всіх належних і допустимих доказів, причому жоден з доказів не має наперед установленої сили, у тому числі будь-які дані, отримані в межах кримінальних проваджень. Ці дані підлягають ретельній перевірці безпосередньо судом, що розглядає справу, в силу офіційності з`ясування обставин справи, а також якщо платник податків обґрунтовано заперечує достовірність відповідних даних.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, товариство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності з встановленими обставинами мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.

Крім того, при вирішенні податкових спорів суд враховує презумпцію добросовісності платника податків за якою передбачається економічна виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Згідно доктрини реальності господарської операції, яка застосовується у судовій практиці Верховного Суду, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів.

Нормами ПК України презюмується вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції.

Так, судом встановлено, що між ТОВ «Мастер плюс ЛТД» та ТОВ «Конкордвест» укладено договори:

від 01.10.2016 №01/16-09, згідно якого ТОВ «Конкордвест» зобов`язується надати послуги на об`єкті замовника а саме у приміщенні на території торгового залу, офісу, зони доставки і на прилеглій території гіпермаркету, що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Червоногвардійська, 1 Б, щодо: щоденного прибирання приміщень площею 8 980 м. кв.; щоденного прибирання прилеглої території, визначеної замовником (в тому числі територія перед службовим входом), загальною площею 6 780 м. кв. (арк. спр. 36-42).

від 01.10.2016 №02/16-09, згідно якого ТОВ «Конкордвест» зобов`язується надати послуги на об`єкті замовника а саме у приміщенні на території торгового залу, офісу, зони доставки і на прилеглій території гіпермаркету, що знаходиться за адресою: 65048, Одеська областьб, Комінтернівський район, село Фонтанка, Комплекс будівель та споруд № 1 ТРЦ «Рівєра», щодо: щоденного прибирання приміщень; щоденного прибирання прилеглої території, визначеної замовником (в тому числі територія перед службовим входом) (арк. спр. 43-49).

від 01.10.2016 №03/16-09, згідно якого ТОВ «Конкордвест» зобов`язується надати послуги на об`єкті замовника, що знаходиться за адресою: Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Запорізька, будинок 1 Б, щодо щоденного прибирання приміщень об`єкта замовника загальною площею 12 980,88 м. кв. (арк. спр. 50-43).

від 01.10.2016 №04/16-09, згідно якого ТОВ «Конкордвест» зобов`язується надати послуги на об`єкті замовника а саме у приміщенні на території торгового залу, офісу, зони доставки і на прилеглій території гіпермаркету, що знаходиться за адресою: місто Львів, вулиця Володимира Великого, будинок 58, ТЦ «Уніцентр», щодо: щоденного прибирання приміщень гіпермаркету; щоденного прибирання прилеглої території, визначеної замовником (в тому числі територія перед службовим входом) (арк. спр. 55-61).

від 01.10.2016 №05/16-09, згідно якого ТОВ «Конкордвест» зобов`язується виконувати роботи з щоденного прибирання офісних приміщень та прилеглої території заводу за адресою: місто Дніпропетровськ, вулиця Вінокурова, будинок 22К (арк. спр. 73-74).

На підтвердження виконання вказаних договір позивачем надано: рахунки-фактури від 31.10.2016 №СФ-0000059, №СФ-0000060, №СФ-0000061, №СФ-0000062, №СФ-0000063 (арк. спр. 75-79; акти здачі-приймання робіт (надання послуг) з 01.10.2016 по 31.10.2016 №ОУ-0000059, №ОУ-0000060, №ОУ-0000061, №ОУ-0000062, №ОУ-0000063; податкові накладні від 31.10.2016 №59, №60, №61, №62, №63 (арк. спр. 84-86); договір відступлення права вимоги від 31.12.2016 №12/16-1 (арк. спр. 87, 93) виписки щодо оплати від 05.01.2017, від 23.01.2017, 12.01.2017 (арк. спр. 88-90); договір відступлення права вимоги від 01.01.2017 №01/17-1 (арк. спр. 91); виписка щодо оплати від 06.02.2017 (арк. спр. 92).

Разом із тим, на підтвердження наявності зобов`язань, щодо прибирання такої території, ТОВ «Мастер плюс ЛТД» надав:

договір про надання послуг від 30.03.2016 №30/03-16-3 укладений з ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», відповідно до якого позивач приймає на себе зобов`язання щодо надання послуг на об`єкті замовника, а саме у приміщенні на території торгового залу, офісу, зони доставки і на прилеглій території гіпермаркету «Ашан Чернігівська», що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Червоногвардійська, 1 Б, гіпермаркет «Ашан Чернігівська» щодо: щоденного прибирання приміщень гіпермаркету «Ашан Чернігівська»; щоденного прибирання прилеглої території, визначеної замовником (в тому числі територія перед службовим входом) (арк. спр. 108-115). Разом із додатками до такого Договору (арк. спр. 116-139).

договір про надання послуг від 30.03.2016 №30/03-16-1 укладений з ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», відповідно до якого позивач приймає на себе зобов`язання щодо надання послуг на об`єкті замовника, а саме у приміщенні на території торгового залу, офісу, зони доставки і на прилеглій території гіпермаркету «Ашан Фонтанка», що знаходиться за адресою: місто Одеса, Комінтернівський район, Фонтанська сільстка рада, Комплекс будівель та споруд №1, щодо: щоденного прибирання приміщень гіпермаркету «Ашан Фонтанка»; щоденного прибирання прилеглої території, визначеної замовником (в тому числі територія перед службовим входом) (арк. спр. 140-147). Разом із додатками до такого Договору (арк. спр. 148-171).

договір про надання послуг від 08.04.2016 №08/04/ЗП укладений з ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», відповідно до якого позивач приймає на себе зобов`язання щодо надання послуг на об`єкті замовника, а саме у приміщенні на території торгового залу, офісу, зони доставки і на прилеглій території гіпермаркету «Ашан Запоріжжя», що знаходиться за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Запорізька, будинок 1Б (гімермаркет «Ашан Запоріжжя»), щодо: щоденного прибирання приміщень гіпермаркету «Ашан Запоріжжя»; щоденного прибирання прилеглої території, визначеної замовником (в тому числі територія перед службовим входом) (арк. спр. 172-178). Разом із додатками до такого Договору (арк. спр. 179-202).

договір про надання послуг від 30.03.2016 №30/03-16-2 укладений з ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», відповідно до якого позивач приймає на себе зобов`язання щодо надання послуг на об`єкті замовника, а саме у приміщенні на території торгового залу, офісу, зони доставки і на прилеглій території гіпермаркету «Ашан Південний», що знаходиться за адресою: місто Львів, вулиця Володимира Великого, будинок 58, щодо: щоденного прибирання приміщень гіпермаркету «Ашан Південний»; щоденного прибирання прилеглої території, визначеної замовником (в тому числі територія перед службовим входом) (арк. спр. 203-210). Разом із додатками до такого Договору (арк. спр. 211-233).

договір про надання послуг від 01.01.2016 №01-01/16-2 укладений з ДП «Мессер_Україна», відповідно до якого позивач виконує роботи щоденного прибирання офісних приміщень та прилеглій території заводу ДП «Мессер Україна» за адресою: місто Дніпропетровськ, вулиця Вінокурова, будинок 22К (арк. спр. 234-235). Разом із додатком до такого Договору (арк. спр. 236).

Також на підтвердження виконання таких договір ТОВ «Мастер плюс ЛТД» надав: оборотно-сальдову відомість по рахунку 361 за 01.10.2016-30.11.2016 (арк. спр. 237); рахунок-фактуру від 31.10.2016 №СФ-0000184 (арк. спр. 238); платіжне доручення від 16.11.2016 №15264 (арк. спр. 239) та податкову накладну від 31.10.2016 №185 (арк. спр. 240); оборотно-сальдову відомість по рахунку 361 за 4 квартал 2016 року (арк. спр. 241); рахунок-фактуру від 31.10.2016 №СФ-0000185 (арк. спр. 242); платіжне доручення від 11.11.2016 №15207 (арк. спр. 243) та податкову накладну від 31.10.2016 №186 (арк. спр. 244); оборотно-сальдову відомість по рахунку 361 за 4 квартал 2016 року (арк. спр. 248); рахунок-фактуру від 31.10.2016 №СФ-0000196 (арк. спр. 246); платіжне доручення від 04.11.2016 №14747 (арк. спр. 247) та податкову накладну від 31.10.2016 №197 (арк. спр. 248); оборотно-сальдову відомість по рахунку 361 за 4 квартал 2016 року (арк. спр. 149); рахунок-фактуру від 31.10.2016 №СФ-0000182 (арк. спр. 280); платіжне доручення від 04.11.2016 №14653 (арк. спр. 251) та податкову накладну від 31.10.2016 №183 (арк. спр. 252); оборотно-сальдову відомість по рахунку 361 за 4 квартал 2016 року (арк. спр. 153); рахунок-фактуру від 31.10.2016 №СФ-0000190 (арк. спр. 254); платіжне доручення від 03.11.2016 №6348 (арк. спр. 255) та податкову накладну від 31.10.2016 №191 (арк. спр. 256).

Вказані документи узгоджуються між собою та щодо їх належності у суду відсутні будь-які сумніви.

В акті перевірки та у відзиві на позовну заяву контролюючий орган посилається на кримінальне провадження за №0000038 від 18.03.2016, яке відкрите за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною другою статті 205, частиною третьою статті 212 КК України щодо серед інших, і ТОВ «Конкордвест».

В ході аналізу інформації у Єдиному державному реєстрі судових рішень, щодо справи №755/15458/16-к, серед іншого ухвали Апеляційного суду міста Києва від 22.05.2018 (арк. спр. 29-35), судом встановлено, що ТОВ «Мастер плюс ЛТД» не фігурує у вказаному кримінальному провадженні та не є його учасником.

Суд звертає увагу на обов`язковість врахування правового висновку Верховного Суду України, який міститься в постанові від 03.03.2016 у справі № 5-347кс15 (стаття 458 КПК України), згідно із яким не припустимим є встановлення преюдиціальних фактів щодо осіб, які не є учасниками даного конкретного кримінального провадження. Як зазначає Верховний Суд України, встановлення такої преюдиції, суперечить передбаченим статтею 7 КПК загальним засадам кримінального провадження, зокрема верховенству права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

До того ж ухвали про порушення кримінальних проваджень не встановлюють вину службових осіб контрагента ТОВ «Конкордвест» у вчиненні вказаних правопорушень. Згідно з конституційним принципом презумпції невинуватості, особа вважається невинною в скоєнні злочину, поки її вина не буде доведена в законному порядку і встановлена обвинувальним вироком суду.

За змістом частини шостої статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, обов`язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у вироку в кримінальній справі, який набрав законної сили, щодо часу, місця та об`єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі.

На підставі наведеного суд зазначає, що наявність кримінального провадження не є безумовним доказом відсутності реального характеру спірних у цій справі господарських операцій, оскільки не є доказом, який спростовує відомості первинних документів.

Крім того, як вже було зазначено вище Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19 дійшла висновку, що платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Отже, якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом. Крім того сам собою факт використання первинних документів з недостовірними даними для підтвердження обставин здійснення господарської операції не повинен автоматично вказувати на безпідставність даних податкового обліку. Контролюючий орган має довести, що платник податків, приймаючи від контрагентів та використовуючи певні документи для цілей податкового обліку, діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності. А це також пов`язано з фактичною можливістю й економічною доцільністю перевірки самим платником податків достовірності відомостей, які були включені до первинних документів. Мають бути наявні докази того, що розумними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у їх змісті.

Судом встановлено, що контролюючим органом не доведено та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що до первинних документів було внесено недостовірну інформацію щодо надання послуг ТОВ «Конкордвест» на користь позивача. До того ж, кримінальне провадження було відкрито після укладання договорів про надання послуг, а тому у позивача не було жодних підстав уважати такого контрагента ненадійним. В матеріалах справи відсутні докази, що у позивача були обґрунтовані підстави сумніватись у достовірності відомостей, що були зазначені в первинних документах.

Відповідач, всупереч вимог процесуального Закону не навів обґрунтованих доводів та не надав доказів того, що позивач діяв без належної обачності та був обізнаним, чи міг бути обізнаним про допущення його контрагентом певних порушень законодавства при створенні підприємства чи веденні господарської діяльності, зокрема і складення первинних документів на виконання договірних правовідносин.

Отже, у справі, що розглядається, контролюючий орган всупереч вимог процесуального Закону (частина друга статті 77 КАС України) не довів та не надав належних, достатніх та допустимих доказів, які б свідчили про наявність фактів протиправної поведінки позивача та про обізнаність платника податків щодо протиправної поведінки його контрагента і злагодженості дій між ними.

Контролюючий орган також вказує щодо протоколу допиту в якості свідка громадянина ОСОБА_1 , який, відповідно до реєстраційних документів, є керівником, головним бухгалтером та засновником ТОВ «Конкордвест» в одній особі.

Так, допитаний ОСОБА_1 повідомив, що зареєстрував згадане підприємство на своє ім`я за грошову винагороду в розмірі 2000 грн, та фактично не має жодного відношення до фінансово-господарської діяльності ТОВ «Конкордвест» та не знає, де знаходиться печатка даного СГД. (арк. спр. 268-272).

Суд уважає такі доводи та посилання відповідача безпідставними та необґрунтованими.

Велика Палата Верховного Суду у своїх висновках, викладених у постанові від 07.07.2022 (справа №160/3364/19) вказала, що до винесення вироку в межах кримінального провадження протокол допиту під час досудового розслідування не може вважатися належним доказом в адміністративному судочинстві. Протоколи слідчих дій можуть бути визначені як докази лише в разі їх відображення під час розгляду кримінальної справи в суді. До винесення вироку в рамках кримінального провадження протокол допиту не може вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві, оскільки саме при розгляді кримінального провадженні в суді, суд робить висновок про допустимість/недопустимість та врахування/неврахування зібраних доказів у встановленому КПК України порядку (статті 86-87 КПК України).

Крім того, у пункті 88 вказаної постанови Великої Палати Верховного Суду визнано обґрунтованим висновок про те, що суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу; суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

У межах розгляду цієї справи допит свідків не проводився і про такий відповідач не клопотав.

Наведена позиція також узгоджується із постановою Верховного Суду від 13.05.2025 у справі № 820/2867/16.

Верховний Суд в постанові від 06.11.2018 (справа №822/551/18), зазначив, що факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.

Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкових зобов`язань.

Разом з тим, спрямованість господарських операцій позивача на реальне настання правових наслідків підтверджується належними первинними документами, які за своєю формою та змістом відповідають вимогам податкового законодавства.

А відтак, за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його контрагента для одержання підприємством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Аналіз норм ПК України вказує на той факт, що у його змісті не міститься норм, які б покладали відповідальність на платника податку - отримувача послуг, щодо обов`язку здійснювати контроль за дотриманням контрагентом вимог законодавства при здійсненні господарської діяльності.

Недобросовісність платника податків має бути встановлена безумовними та однозначними доказами, однак такі докази на порушення вимог частин першої, другої статті 77 КАС України податковим органом не надано, реальність виконання господарських операцій, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит, не спростовано.

Враховуючи встановлені обставини справи в сукупності, суд приходить до висновку, що документи, надані позивачем на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій беззаперечно свідчать про факт вчинення господарських операцій, надані позивачем первинні документи є достатніми та вичерпними для такого висновку, оскільки предметом спору в цій справі є підтвердження обставин реальності відображення у податковому обліку господарських операцій, які фактично знайшли своє підтвердження під час розгляду справи судом стосовно врахування реального часу їх здійснення, наявності матеріальних та трудових ресурсів, основних засобів для здійснення відповідної господарської діяльності, що свідчить реальність правових наслідків за такими господарськими операціями.

У пункті 29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Зважаючи на викладене, суд вважає, що доводи позивача, викладені в позові, підтверджуються встановленими в ході розгляду обставинами та нормами законодавства.

На переконання суду, питання, які можуть вплинути на результат розгляду справи, судом було розглянуто та надано їм оцінку у повній мірі.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що викладені в акті перевірки висновки податкового органу не знайшли свого підтвердження в ході з`ясування обставин у справі по суті, відтак позов підлягає до задоволення шляхом прийняття рішення про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.05.2018 №2.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2 118,75 грн (дві тисячі сто вісімнадцять гривень 75 копійок), який сплачений згідно із квитанцією про сплату №61131 від 22.06.2018 (арк. спр. 4).

Керуючись статями 139, 243-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастер плюс ЛТД» (79019, Львівська область, місто Львів, вулиця Городницька, будинок 47, ідентифікаційний код юридичної особи 39837493) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44116011) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 21 травня 2018 року №2.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастер плюс ЛТД» судовий збір в сумі 2 118,75 грн (дві тисячі сто вісімнадцять гривень 75 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович