Справа № 560/5710/25
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5710/25
РІШЕННЯ

іменем України

21 травня 2025 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «ЮА-БУС» про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № 133922 від 12.03.2025.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач безпідставно застосував до ОСОБА_1 санкції за порушення законодавства про автомобільний транспорт, оскільки позивач не мав статусу автомобільного перевізника у розумінні положень Закону України «Про автомобільний транспорт» у межах спірних правовідносин.

Так, згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , щодо якого було зафіксовано порушення, зареєстрований за товариством з обмеженою відповідальністю «ЮА-БУС».

Ухвалою від 18.04.2025 суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що під час перевірки транспортного засобу було виявлено порушення вимог статті 53 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: відсутня ліцензія на перевезення пасажирів, схема маршруту, список пасажирів та білетно-облікова документація. Зазначені порушення були зафіксовані уповноваженими особами Укртрансбезпеки в акті від 17.10.2023 АР №111906.

Як наслідок, за порушення вимог додержання законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було складено постанову від 12.03.2025 №133922.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

05.02.2025 інспекторами відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області було проведено перевірку транспортного засобу марки Mercedes-Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

За результатами перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом АР №111906 від 05.02.2025, в якому зафіксовано порушення статті 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: водій здійснював нерегулярні пасажирські перевезення за маршрутом м. Хмельницький (Україна) до м. Франкфурт-на-Одері (Німеччина). Під час перевірки встановлено, що відсутня ліцензія на перевезення пасажирів, схема маршруту, список пасажирів та білетно-облікова документація.

Відповідальність передбачена абз.6 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" - виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону.

Про розгляд цього акту (26.02.2025 об 10:00) позивача було проінформовано листом-повідомленням №13549/42/24-25 від 11.02.2025.

12 березня 2025 року в.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті було винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу №133922 в розмірі 34000 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" №2344-III (далі - Закон №2344-III).

Частиною 4 статті 53 Закону № 2344-ІІІ встановлено, що при виконанні міжнародних перевезень пасажирів резиденти України повинні мати:

- дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;

- список пасажирів (при нерегулярних та маятникових перевезеннях);

- білетно-облікову документацію;

- схему маршруту.

Частиною восьмою статті 53 Закону №2344-ІІІ передбачено, що водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Абзацом 6 частини 1статті 60 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція правопорушення, передбаченого абзацом 6 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ, передбачає настання відповідальності перевізників за виконання міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону.

При цьому, слід зазначити, що Законом №2344-ІІІ передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарського штрафу саме до автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

В розумінні вимог ст.1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

У позові позивач вказує на протиправність оскаржуваної постанови з огляду на те, що її складено відповідачем відносно неналежної особи.

Судом встановлено, що згідно акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 05.02.2025 АР № 111906, 05 лютого 2025 року о 11:00 посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті проведено перевірку транспортного засобу марки Mercedes-Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Тобто, в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 05.02.2025 АР № 111906 було зафіксовано саме транспортний засіб марки Mercedes-Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , яке міститься в матеріалах справи, транспортний засіб марки Mercedes-Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 з 29.01.2025 зареєстровано за товариством з обмеженою відповідальністю «ЮА-БУС».

Зазначене також підтверджується листом товариства з обмеженою відповідальністю «ЮА-БУС» від 27.03.2025 №8.

Також судом встановлено, що, відповідно до Ліцензійного реєстру перевізників, товариство з обмеженою відповідальністю «ЮА-БУС» має чинну ліцензію на перевезення пасажирів автобусами, видану на підставі наказу Укртрансбезпеки № 646 від 20.12.2022. У своїй діяльності товариство використовує, зокрема транспортний засіб марки Mercedes-Benz Sprinter, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Таким чином, позивач у спірних правовідносинах не є автомобільним перевізником у розумінні положень Закону №2344-III і не може нести відповідальність, передбачену законом України «Про автомобільний транспорт». Тобто, позивач довів, що ним не вчинено порушення законодавства про автомобільний транспорт, за яке його притягнуто до відповідальності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що постанова №133922 від 12.03.2025 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1211,20 грн. належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

За змістом статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, умовою відшкодування стороні понесених витрат на правничу допомогу адвоката відповідно до приписів ст.134 та ст.137 КАС України є встановлення їх розміру згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Однак позивачем не надано будь-яких документальних підтверджень оплати витрат на професійну правничу допомогу (платіжних доручень, актів виконаних робіт/наданих послуг).

Враховуючи те, що позивачем не надано доказів, що підтверджують здійснення оплати витрат на професійну правничу допомогу, підстави для розподілу таких витрат відсутні.

Водночас, у разі дотримання вимог, визначених статтями 134 та 139 КАС України, позивач не позбавлений права звернутись до суду із клопотанням про присудження на його користь витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № 133922 від 12.03.2025.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 21 травня 2025 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області (вул. Соборна, 75,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 39816845)
Третя особа:Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮА-БУС» (вул. Стуса, 26, м. Хмельницький, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., 29024 , код ЄДРПОУ - 45137341)

Головуючий суддя Д.А. Божук