Справа № 243/3777/25
Суддя: Хаустова Т. А.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/243/46/2025
Номер справи 243/3777/25
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«22» травня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Чернікової Ю.К.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат ЛЕЩЕНКО Сергій Вікторович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 423 від 21 квітня 2025 року, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 423 від 21 квітня 2025 року, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 21.04.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 винесено Постанову №423 про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, і накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. Згідно даної постанови, 22.02.2025 року ОСОБА_2 було надіслано повістку № 2601339 про те, що 09.03.2025 року, о 09 годині 00 хвилин, військовозобов`язана ОСОБА_2 зобов`язана прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних, однак 09.03.2025 року ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_4 не прибула, а була доставлена органами національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_4 15.04.2025 року. Зазначена постанова винесена незаконно, з порушенням норм діючого законодавства та підлягає скасуванню. ОСОБА_2 про необхідність прибути о 09 год. 09.03.2025 року було невідомо. 22.02.2025 року вона повістку про необхідність прибуття до РТЦК не отримувала і взагалі в цей час була зайнята доглядом за своїм батьком, ОСОБА_4 за адресою: село Карпівка, Олександрівської територіальної громади, Краматорського району Донецької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Через порушення її права на захист під час розгляду вищевказаної постанови 25.04.2025 року ОСОБА_2 звернулась за безоплатною правничою допомогою, що підтверджується дорученням №763Д від 25.04.2025. Проте, у зв`язку з віддаленістю місця проживання, вона була здатна надати необхідні документи представнику позивача лише 05.05.2025 року, тому вважає за необхідне відновити строк оскарження постанови від 21.04.2025 року.

В зв`язку з викладеним позивач просить суд поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення №423 від 21.04.2025 року та скасувати постанову №423 по справі про адміністративне правопорушення від 21 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте не використав свого права на подачу відзиву на адміністративний позов, тому суд, керуючись положеннями ч. 6 ст. 77 КАС України, приймає рішення на підставі доказів наявних у справі.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

15 квітня 2025 року стрільцем-помічником гранатометника 2 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 складено протокол №423 за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ст.210-1 ч.3 КУпАП відносно ОСОБА_2 про те, що відповідно до абз.3 п.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом відповідного ТЦК та СП для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів, цей саме обов`язок зазначено у п.1 абз.2, 8 п.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». У разі отримання повістки про виклик до ТЦК та СП громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. Військовозобов`язаному надіслано повістку трек-номер відправлення 034 від 22.02.2025 про прибуття до ТЦК та СП. За викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних на то причин не з`явився, про причини неявки не повідомив, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.210-1 КУпАП. До Краматорського РУП ГУНП 19.03.2025 року направлено електронне звернення щодо доставлення ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 15.04.2025 року ОСОБА_2 доставлена працівниками ГУНП.

Під час складання протоколу позивача ознайомлено зі ст. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України, про що міститься підпис позивача у відповідній графі протоколу. Також, в протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться о 10 год. 00 хв. 21.04.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та міститься підпис позивача про повідомлення їй місця та часу розгляду справи, та міститься підпис позивача про отримання копії протоколу.

21 квітня 2025 року начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_3 винесено постанову №423 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 гривень. Згідно постанови суть інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення полягає в тому, що відповідно до абз.3 п.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом відповідного ТЦК та СП для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів, цей саме обов`язок зазначено у п.1 абз.2, 8 п.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». У разі отримання повістки про виклик до ТЦК та СП громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. Військовозобов`язаному надіслано повістку трек-номер відправлення 034 від 22.02.2025 про прибуття до ТЦК та СП. За викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних на то причин не з`явився, про причини неявки не повідомив, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.210-1 КУпАП. До Краматорського РУП ГУНП 19.03.2025 року направлено електронне звернення щодо доставлення ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 15.04.2025 року ОСОБА_2 доставлена працівниками ГУНП.

Позивач заперечує, що отримала повістку про необхідність прибути 09.03.2025 о 09 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уточнення облікових даних.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як передбачено ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Приписами статті 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно з ч.3 ст.210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як передбачено абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

Згідно з ч.7 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Відповідно до ст.245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст.280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з ч.3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до ч.7 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з абз.2,4 ч.1 ст.22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до ч.3 ст.22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до п.2 ч.1 Правил № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з абз. 3 ч. 9 ст. 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України) для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 року № 673, поважною причиною неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки), які підтверджені відповідними документами (довідками), визнається, зокрема, хвороба.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач посилалась на необхідність догляду за батьком через його онкологічне захворювання, що не є поважною причиною неявки, оскільки позивач може відлучатися на деякий час від хворого. Крім того, у випадку неявки вона мала повідомити до ІНФОРМАЦІЯ_2 про причини такої неявки протягом трьох діб, проте не зробила цього.

Суд звертає увагу, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за не з`явлення за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.

Як зазначає позивач, їй не було відомо про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 і повістку вона не отримувала, що не відповідає дійсності.

Так, позивач долучила до позову повістку №2601339 про необхідність її явки 09.03.2025 о 09.00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних.

З опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення встановлено номер поштового відправлення 034.

Відповідно до трекінгу відправлень Укрпошти рекомендоване поштове відправлення №034 було вручено одержувачу 04.03.2025.

Таким чином, позивач вчасно отримала повістку про необхідність її явки 09.03.2025 о 09.00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних.

Згідно з ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідно до п. 4 ст. 159 КАС неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Проте, суд оцінює докази за внутрішнім переконанням та не зобов`язаний приймати те чи інше рішення залежно від процесуальних дій учасників сторін.

З цих мотивів неподання відзиву не є безумовною підставою для задоволення позову.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові ВС від 27 лютого 2019 року у справі №826/13340/17.

З усього вищевикладеного суд не вбачає підстав щодо невиконання вимог повістки (неявки в зазначений час та дату по повістці).

Враховуючи те, що позивач не з`явилася до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк, визначений в отриманому нею документі, для подальшого забезпечення відповідачем виконання вимог статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», суд доходить висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП, як наслідок оскаржувана постанова прийнята відповідачем в межах наданих йому повноважень та правомірно.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що доводи позивача по суті спору не знаходять свого підтвердження.

Згідно з п.1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат ЛЕЩЕНКО Сергій Вікторович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 423 від 21 квітня 2025 року залишити без задоволення.

Постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 423 від 21 квітня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22 травня 2025 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова