Справа № 465/7599/20
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 465/7599/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Польовий О.Л.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

20 травня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання недійсним рішення комісії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, оформлене протоколом від 21.08.2019 №13, в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного;

визнати протиправним та скасувати наказ начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 09.09.2019 №579-АД про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного;

зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного поновити ОСОБА_1 на квартирного обліку в Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.06.2024 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Відповідно до витягу із наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного від 05.07.2019 №171 позивач, звільнений наказом командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 14.06.2019 №220 за підпунктом "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", з 06.07.2019 виключений із списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

Вислуга років у Збройних Силах становить 25 календарних роки 10 місяців 4 дні.

Постійним та службовим житлом не забезпечувався.

Рішенням житлової комісії Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, оформленим протоколом від 21.08.2019 №13, та наказом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 09.09.2019 №579-АД позивач знятий з квартирного обліку Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Позивач оскаржив спірні рішення та наказ до суду.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Правовідносини регулюються нормами Житлового кодексу України (далі - ЖК Української РСР), Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Україні, затверджених Радою Міністрів Української PCP від 11.12.1984 №470 (далі по тексту - Правила №470), Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 №1081 (далі по тексту - Порядок №1081).

Відповідно до статті 37 ЖК Української РСР облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв`язку з виходом на пенсію.

Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов згідно зі статтею 38 ЖК України встановлюється цим кодексом та законодавством України.

Спеціальною нормою, яка регулює правовідносини щодо забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, є стаття 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

За змістом частини першої статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Положеннями абзацу першого пункту 9 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в редакції, чинній на час прийняття спірного рішення, передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування тасоціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла.

Згідно із пунктом 3 Порядку №1081 військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

У відповідності до пункту 29 Порядку №1081 військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Отже, позивач, який на дату звільнення мав вислугу на військовій службі 25 років 10 місяців 4 дні та перебував на квартирному обліку, тому у відповідності до абзацу першого пункту 9 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пункту 29 Порядку №1081 залишається на квартирному обліку у військовій частині.

Таким чином, рішення житлової комісії, оформлене протоколом від 21.08.2019 №13, про зняття позивача з квартирного обліку суперечить вимогам Порядку №1081.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо непоширення на позивача, звільненого в запас відповідно до пункту "а" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку із закінченням дії контракту, положень пункту 9 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" щодо залишення військовослужбовців, які звільняються з військової служби, на квартирному обліку.

Так, за змістом пункту 9 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пункту 29 Порядку №1081 особа, яка звільнена з військової служби в запас або у відставку, має право на залишення на квартирному обліку з підстав, перелік яких визначений Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Водночас, пунктом 30 Порядку №1081 передбачені випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку громадян, які потребують поліпшені житлових умов, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством.

Отже, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку №1081.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється:

а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Отже, Законом України "Про військовий обов`язок та військову службу" передбачені два види звільнення з військової служби: у запас або у відставку за віком або станом здоров`я.

У постановах від 25.03.2019 у справі №359/2295/17, від 08.04.2020 у справі №683/2197/18, від 15.10.2020 у справі №636/1424/19, від 28.12.2020 у справі №683/2271/18 Верховний Суд сформував правовий висновок про те, що у пункті 9 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" такі умови як вік і стан здоров`я, відносяться виключно до поняття "звільнення у відставку", як варіанту (способу) звільнення з військової служби, і жодним чином не відноситься до поняття "звільнення у запас".

При цьому, відповідно до пункту 30 Порядку №1081 звільнення військовослужбовця, строк вислуги якого складає 20 років, з військової служби в запас або відставку є підставою для зняття з квартирного обліку лише тоді, коли підставою для звільнення є: засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Отже, звільнення позивача, який має вислугу понад 20 роки, в запас у зв`язку з закінченням дії контракту не може слугувати підставою для зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.