Справа № 634/417/25
Суддя: Єрьоміна О. В.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 634/417/25
Провадження № 2-а/634/18/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2025 року

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Єрьоміної О.В.,

за участі секретаря судового засідання Литвиненко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду сел. Сахновщина Харківської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ГУНП у Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

Позивач звернувся до суду вказаним позовом, в якому просив скасувати постанову серія ЕНА № 4545638 від 20.04.2025 року в справі про адміністративне правопорушення, яка винесена відносно ОСОБА_1 інспектором ВП № 1 Красноградського РВП ГУ НП у Харківській області капітаном поліції Вандою С.В., та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 20.04.2025 року 19.52 год в с. Гришівка, вул. Світлична керував транспортним засобом поза межами населеного пункту без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив п.9.8 ПДР України.

ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Із вказаною постановою позивач не згоден, вважає її незаконною та винесеною з порушенням норм діючого законодавства, так позивачу ставиться у провину діяння, що не відповідає диспозиції ч. 2 ст. 122 КУпАП. Окрім цього, уповноваженою особою не визначено місце вчинення правопорушення, оскільки оскаржувана постанова не містить прив`язки до нумерації будинків, що свідчить про відсутність одного з елементів складу адміністративного правопорушення об`єктивної сторони. При цьому, відповідальність позивача за порушення п. 9.8 ПДР України не може мати місця, так як керування транспортним засобом відбулося у межах населеного пункту. Відповідачем належним чином не зафіксовано та не надано суду доказів керування позивачем транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар, а оскаржувана постанова також не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис.

Відповідачем також усупереч чинного законодавства України не роз`яснено позивачу його права та обов`язки, розгляд справи було проведено за відсутності захисника.

У судовому засіданні позивач та його представник не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача ГУНП у Харківській області у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити за їх відсутності, у встановлений законом строк надав відзив, з якого вбачається, що винесення оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідало вимогам закону та посадовим інструкціям поліцейського і було спрямовано на дотримання безпеки дорожнього руху, що підтверджується відеозаписами з портативного відеореєстратора. Відеозапис є повним, чітким, технічно справним, не містить ознак монтажу чи втручання та відповідає вимогам щодо допустимості доказів.

Щодо відсутності належного визначення місця вчинення правопорушення, зокрема згадки «поза межами населеного пункту», то місцевість, у якій зафіксовано правопорушення, не має характерних ознак населеного пункту: на відеозаписі чітко видно відкриту територію, поля з обох сторін автошляху Сахновщина-Гришівка (Харківської області), відсутні дорожні знаки, що інформують про в`їзд або виїзд із населеного пункту. А також відсутні елементи житлової або комерційної забудови. У сукупності ці обставини однозначно свідчать про те, що подія мала місце саме поза межами населеного пункту. Крім того, обставини події час 20.00 год., зниження рівня природнього освітлення, відсутність вуличного освітлення суттєво підвищували ризики для безпеки дорожнього руху та вимагали б використання ближнього світла фар.

Позивач у ході спілкування з працівниками поліції не заперечував факт керування транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар, не надав доказів несправності транспортного засобу або інших обставин, які могли б виключити його відповідальність.

Кваліфікація дій правопорушника відповідає нормам чинного законодавства України, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначених Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Як вбачається із постанови серія ЕНА № 4545638 від 20.04.2025 року, винесеної інспектором ВП № 1 Красноградського РВП ГУ НП у Харківській області капітаном поліції Вандою С.В., Савкін В.Г. 20.04.2025 року 19.52 год в с. Гришівка, вул. Світлична керував транспортним засобом поза межами населеного пункту без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив п.9.8 ПДР України..

ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

У пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Предметом оскарження у справі є постанова про вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене частиною другою статті 122 КУпАП, а саме: порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами при початку руху.

Диспозиція частини другої статті 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами при початку руху.

Диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

Відповідно до пп. 9.8. ПДР України на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

Тобто, положеннямпп.9.8. ПДР України встановлено обов`язок водія на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами ввімкнути денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

За недотримання вказаного обов`язку Законом встановлено відповідальність, передбачену частиною другою статті 122 КУпАП.

Отже, діяння, яке інкримінується уповноваженою особою Савкіну В.Г., підпадає під ознаки ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, відповідальність за не увімкнення денних ходових вогнів, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнього світла фар настає у випадку керування водієм транспортним засобом поза межами населеного пункту.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що місцем вчинення адміністративного правопорушення є «с. Гришівка, вул. Світлична», що свідчить про те, що ОСОБА_1 рухався в межах населеного пункту, а тому в нього не було прямого обв`язку їхати з увімкненими денними ходовими вогнями або ближнім світлом фар.

При цьому, відеозаписом з боді камери поліцейського зафіксовано лише процедуру оформлення оскаржуваної постанови.

Таким чином, долучені відповідачем відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції не підтверджують обставин, викладених в оскаржуваній постанові, зокрема щодо факту фіксування здійснення руху позивачем вказаним транспортним засобом за межами населеного пункту без увімкненого світла ближніх фар.

Інших доказів на підтвердження наявності в діях позивача адміністративного правопорушення суду не надано.

Інші доводи позивача щодо скасування постанови за відсутності доказів керування ним транспортним засобом за межами населеного пункту без увімкненого світла ближніх фар не спростовують висновків суду щодо задоволення позовних вимог у зв`язку із не доведенням відповідачем факту вчинення ОСОБА_2 інкримінованого адміністративного правопорушення.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Частиною 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 243 - 245, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 4545638 від 20.04.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором ВП № 1 Красноградського РВП ГУ НП у Харківській області капітаном поліції Вандою Сергієм Валерійовичем.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повне судове рішення складено 21.05.2025 року.

Суддя: