Справа № 200/6140/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про витребування доказів

21 травня 2025 року справа №200/6140/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Біленка Євгена Леонідовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2024 року у справі № 200/6140/24 (головуючий суддя у І інстанції Голуб В.А.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним і скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.08.2024 № 224, яким звільнено ОСОБА_1 з військової служби у відставку відповідно до пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу за підпунктом а (за віком у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі);

- зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на військовій службі на посаді начальника ремонтної майстерні речового майна відділення забезпечення речовим майном Військової частини НОМЕР_1 ;

- встановити розмір та стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 03.08.2024 по день прийняття рішення;

- зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 направити ОСОБА_1 на лікування до ДУ Інститут очних хвороб та тканинної терапії ім. В.П. Філатова Національної академії медичних наук України.

В обґрунтування позову зазначила, що з 21.05.2023 вона проходила військову службу.

Під час проходження військової служби була направлена до Гарнізонної військово-лікарської комісії № 2 при Клініці амбулаторно-поліклінічної допомоги Військово-медичного клінічного центру Південного регіону.

Відповідно до довідки Гарнізонної ВЛК позивачу 13.08.2024 завершено медичне обстеження та винесено рішення про необхідність подальшого лікування.

Проте, відповідач наказом від 03.08.2024 № 224 звільнив позивача з військової служби та виключив зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , при цьому проігнорував потребу ОСОБА_1 в лікуванні.

Позивач в рапорті на звільнення зазначала необхідність медичного огляду, крім того, саме направлення на ВЛК може рахуватися як відсутність бажання бути звільненою зі служби у зв`язку з досягненням граничного віку без проходження військово-лікарської комісії.

Таким чином, звільнивши позивача до завершення проходження військово-лікарської комісії, відповідач позбавив її можливості обрати найбільш прийнятний варіант звільнення з військової служби, а також можливості проходження лікування під час проходження служби.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Позивач мала бажання проходити ВЛК, оскільки мала погіршення стану здоров`я.

Оскільки в рапорті на звільнення позивач зазначала необхідність медичного огляду, тому саме направлення позивача на ВЛК може вважатися як відсутність у неї бажання бути звільненою зі служби у зв`язку з досягненням граничного віку без проходження ВЛК.

Якщо у військовослужбовця є одночасно право на звільнення з військової служби і за станом здоров`я і за віком, то відповідно до п. 241 Положення № 1153 особа може самостійно обрати одну з підстав звільнення.

Отже, звільнивши позивача зі служби до завершення ВЛК, військова частина позбавила позивача можливості обрати найбільш прийнятний для неї варіант звільнення з військової служби, а також можливості проходження лікування під час проходження служби.

Також посилалася на порушення пункту 12.7 Інструкції № 170 щодо проведення з нею бесіди перед звільненням.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів недостатньо для повного, всебічного та належного розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою суду від 17 березня 2025 року зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 надати суду:

- рапорт про звільнення ОСОБА_1 ,

- аркуш бесіди з ОСОБА_1 перед її звільненням наказом від 03.08.2024 № 224 з військової служби у відставку відповідно до підпункту а пункту 3 частини 5 статті 26 Закону № 2232-ХІІ за (за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі).

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 зазначені докази надати до 03 квітня 2025 року.

Вимоги вказаної ухвали відповідач не виконав.

Ухвалою суду від 14 квітня 2025 року повторно зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 надати до Першого апеляційного адміністративного суду вищевказані документи.

Станом на 15 травня 2025 року відповідач вимоги вказаної ухвали повторно не виконав витребувані судом документи не надав, про неможливість подати докази не повідомив.

Ухвалою суду від 15 травня 2025 року застосовано до Військової частини НОМЕР_1 захід процесуального примусу шляхом накладення штрафу в порядку частини першої статті 149 КАС України, стягнуто в дохід Державного бюджету України з Військової частини НОМЕР_1 за рахунок бюджетних асигнувань штраф у сумі гривень на рахунок Державної судової адміністрації України.

Разом з цим, ухвали суду від 17 березня 2025 року та від 14 квітня 2025 року залишаються не виконаними, що перешкоджає належному розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до частини третьої статті 145 КАС України застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Отже, суд вважає за необхідне наголосити Військовій частині НОМЕР_1 на необхідності невідкладного виконання вимог ухвал суду щодо витребування вказаних доказів.

Керуючись статтями 72, 77, 80, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 невідкладно надати до Першого апеляційного адміністративного суду:

- рапорт про звільнення ОСОБА_1 ;

- аркуш бесіди з ОСОБА_1 перед її звільненням наказом від 03.08.2024 № 224 з військової служби у відставку відповідно до підпункту а пункту 3 частини 5 статті 26 Закону № 2232-ХІІ за (за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі), або повідомити про неможливість подати докази, витребувані судом, з наданням відповідних пояснень.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 зазначені докази надати до 30 травня 2025 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв