Справа № 140/250/25
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року ЛуцькСправа № 140/250/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом приватного підприємства «ТРАНСКОМ АЛЬЯНС» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «ТРАНСКОМ АЛЬЯНС» (далі ПП «ТРАНСКОМ АЛЬЯНС», позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці (далі митниця, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.09.2024 №UA53 та №UA54.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем проведена документальна невиїзна перевірка ПП «ТРАНСКОМ АЛЬЯНС» щодо дотримання вимог законодавства України з питань митної справи в частині обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування при митному оформленні товару за МД типу ІМ40ДЕ від 01.05.2023 №204140/2023/2473, від 10.11.2020 №204020/2020/253844, від 01.11.2021 №204020/2021/281782.

За результатами перевірки складено акт від 14.08.2024 №22/24/7.3-19/40048708, яким встановлено порушення позивачем вимог статті 16 Протоколу 1 Угоди, статті 15 Доповнення 1 до Регіональної конвенції, частини першої статті 257, частини п`ятої статті 280 Митного кодексу України (далі МК України), в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на загальну суму 347 553,15 грн; підпункту «в» пункту 185.1 статті 185, пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України (далі ПК України), в результаті чого знижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 69 510,23 грн.

На підставі вказаного акту перевірки Волинською митницею винесені податкові повідомлення-рішення: №UA53 від 04.09.2024 за платежем мито на товари в сумі 347 553,15 грн та №UA54 від 04.09.2024 за платежем податок на додану вартість в сумі 69 510,63 грн (розмір штрафних санкцій - 10%, сума штрафних санкцій 6 951,06 грн).

ПП «ТРАНСКОМ АЛЬЯНС» було подано скаргу на вказані податкові повідомлення-рішення, однак рішенням Державної митної служби України (далі ДМС України) податкові повідомлення-рішення від 04.09.2024 №UA53, №UA54 залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Позивач вважає висновки, що викладені в акті про результати документальної позапланової невиїзної перевірки, помилковими та необґрунтованими, а прийняті на підставі даного акту податкові повідомлення-рішення такими, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне.

Волинською митницею було здійснено митне оформлення щодо переміщення ПП «ТРАНСКОМ АЛЬЯНС» товарів, а саме:

1. Сідельний тягач для перевезення напівпричепів по дорогах загального призначення марки «SCANIA» модель-«S 500» VIN- НОМЕР_1 , що підлягає перевірці, за МД в режимі імпорту від 01.05.2023 №23UA73U3.

2. Напівпричіп-ізотермічний, зі встановленим холодильним обладнанням (рефрижератор), трьохвісний, марки «SCHMITZ», модель- «SKO24» VINWSM7239, що підлягає перевірці, за МД в режимі імпорту від 10.11.2021 №204020/2021/281782.

3. Напівпричіп-ізотермічний, зі встановленим холодильним обладнанням (рефрижератор), трьохвісний, марки «SCHMITZ», модель- «SСB*D3B» VINWSM7701, що підлягає перевірці, за МД в режимі імпорту від 10.11.2020 №UA204020/2020/253844.

Загальна фактурна вартість товару відповідно до фактур, які були підставою для здійснення митного оформлення товару 94 000,00 Євро (згідно з встановленим НБУ на день митного оформлення становить 3 475 531,50 грн).

Згідно з графою 36 вказаних митних декларацій при митному оформленні товару застосовано пільгу зі сплати мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання, за кодом 410 «Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС». Ставка ввізного мита для товару за кодом УКТ ЗЕД складала 10%, преференційна ставка ввізного мита на підставі сертифікату походження EUR. 1 - 3,3%.

Для підтвердження преференційного походження декларантом надані сертифікати про походження товару форми EUR.1 №А758475 від 28.04.2023, виданого експортером CERDEX - AGRO; EUR.1 №E5.876.300 від 06.11.2020, виданого експортером AUTOMOBILE GUSE; EUR.1 №PL/MF/AS 0246930 від 29.10.2021, виданого експортером WALTECO Handel und Vermittlung von Fahrzeugen Alexey Tscherepanow.

Вказані сертифікати не є скасовані, не є недійсними, тобто є чинними, а, відтак, є єдиними документами, що підтверджують походження товару з країн Європейського Союзу та надають пільги зі сплати митних платежів.

Позивач вважає, що листи уповноваженого органу Словаччини від 14.05.2024 №243837/2024-2000102/MY-124/23, уповноваженого органу Бельгії від 13.01.2022 №2021/N6A2N30/00020701/2 та уповноваженого органу Республіки Польщі від 14.07.2022 №2601-10.4331.17.2022, які були використані митним органом під час перевірки, є необґрунтованими, не можуть бути єдиними та беззаперечними доказами не підтвердження пільгового походження, оскільки до митного оформлення декларантом надано всі документи, визначені чинним законодавством, які надано експортером та підтверджують право на преференцію.

Також позивач зауважує, що немає жодного офіційного підтвердження, що митні органи країни зверталися до експортерів з будь-якими запитами щодо підтвердження преференційного походження товарів, ввезених ПП «ТРАНСКОМ АЛЬЯНС».

Крім того, відповідальність за оформлення, видачу та достовірність інформації, що зазначені в рахунку-фактурі, несе виключно експортер. Застосовуючи преференцію при митному оформленні товарів за спірними митними деклараціями, позивач обґрунтовано сподівався на добросовісність дій своїх контрагентів-експортерів та не мав підстав піддівати сумніву правомірність видачі декларації-інвойс на такий товар.

На думку позивача, проведення документальної невиїзної перевірки з підстави, наведеної у пункті 2 частини другої статті 351 МК України, можливе лише за умови, якщо інформація, що надійшла від уповноважених органів іноземних держав, свідчить про не підтвердження автентичності поданих контролюючому органу документів або про недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Водночас, зі змісту акту перевірки неможливо встановити, що спричинило перевірку достовірності сертифікатів з перевезення товару EUR.1 та правильності інформації, що міститься в цих документах, які обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів мали митні органи країни імпорту.

Позивач вказує, що дотримав умови режиму вільної торгівлі між Україною та Європейським Союзом та правомірно застосовав тарифну преференцію за імпортованим товаром з країни Європейського Союзу. Під час митного оформлення імпортованого товару позивач надав національному митному органу всі необхідні документи для завершення митних процедур, та щодо достовірності, достатності, повноти або належності яких з боку митного органу не було жодних зауважень та ним не відмовлено у застосуванні преференцій з ввізного мита на товари, що возяться на територію України (код пільги 410 товари, що ввозяться в Україну та походять з країн Європейського Союзу).

З огляду на викладене позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 29.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.61).

У відзиві на позовну заяву (а.с.65-75) представник відповідача вимог позивача не визнала. В обґрунтування своїх заперечень представник митниці вказала, що 25.07.2024 Волинською митницею на підставі пункту 7 частини першої статті 336, пункту 2 частини третьої статті 345, пункту 2 частини другої статті 351 МК України у зв`язку із надходженням від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження преференційного походження товару, митне оформлення якого завершено, доведеної листами Держмитслужби України від 29.05.2024 №15/15-03-01/7/2892, від 05.05.2022 №15/15-03-01/7.13/1340, від 22.07.2022 №15/15-03-01/7.13/2566, винесено наказ №224 про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання ПП «ТРАНСКОМ АЛЬЯНС» вимог законодавства України з питань митної справи.

Згідно із висновками акту перевірки від 14.08.2024 №22/24/7.3-9/40048708 встановлено порушення позивачем вимог статті 16 Протоколу 1 Угоди, статті 15 Доповнення 1 до Регіональної конвенції, частини першої статті 257, частини п`ятої статті 280 МК України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на загальну суму 347 553,15 грн.; підпункту «в» пункту 185.1 статті 185, пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 ПК України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму на загальну суму 69 510,63 грн.

Враховуючи вищевикладене, 04.09.2024 Волинською митницею було прийнято податкові повідомлення-№UA53 та №UA54.

27.09.2024 ПП «ТРАНСКОМ АЛЬЯНС» подано скаргу на вказані податкові повідомлення-рішення, за результатом розгляду рішенням ДМС України податкові повідомлення - рішення від 04.09.2024 №№ UA53, UA54 залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Представник відповідача зазначає, що при проведенні перевірки обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування при митному оформленні товарів за МД типу ІМ40 ДЕ №UA204140/2023/2473 від 01.05.2023, №UA204020/2020/253844 від 10.11.2020, № UA204020/2021/281782 від 01.11.2021, встановлено наступне.

Митне оформлення товарів, зазначених в Додатку 1 до Акту про результати перевірки, здійснено із застосуванням преференції за кодом «410» «товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС» і, як наслідок, з нарахуванням та сплатою ввізного мита за преференційними ставками від митної вартості в рамках дії норм статті 16 Протоколу 1 «Щодо визнання концепції «Походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» до економічної частини Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16.09.2014 № 1678-VІІ та в рамках дії норм статті 15 Доповнення 1 «Підтвердження походження» до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференції правил походження.

Підстава - надані при митному оформленні сертифікати з перевезення товару EUR.1 №А758475 від 28.04.2023, №E 5.876.300 від 06.11.2020, №PL/MF/AS 0246930 від 29.10.2021, які зазначені у графі 44 митних декларацій під кодом 0954 «сертифікати з перевезення товару EUR.1». Країна походження товару у графі 34 митної декларації була заявлена декларантом на підставі відомостей, наявних у сертифікаті з перевезення товару EUR.1.

Однак, ДМС України листом від 29.05.2024 №15/15-03-01/7/2892 надіслано відповідь уповноваженого органу Словаччини від 14.05.2024 №243837/2024-2000102/МY-124/23 (доведено листом Рівненської митниці від 04.06.2024 №7.13-1/15/7-40/3534), за результатами перевірки сертифікату з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №А758475 від 28.04.2023, виданого експортером CERDEX-AGRO s.r.o. Janosikova 8494/15A, 01001 Zilina, який був наданий під час митного оформлення для підтвердження преференційного походження товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією №UA204140/2023/2473 від 01.05.2023.

Згідно інформації від митних органів Словаччини товар, зазначений в сертифікаті з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №А758475 від 28.04.2023, не має преференційного походження відповідно до вимог положень Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони.

Також ДМС України листом від 05.05.2022 №15/15-03-01/7.13/1340 надіслано відповідь уповноваженого органу Бельгії від 13.01.2022 №2021/N6A2N30/00020701/2 (доведено листом Рівненської митниці від 16.05.2022 №7.13-2/15/7-40/2580), з результатами перевірки сертифікату з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №E 5.876.300 від 06.11.2020, виданого експортером Automobile Guse, Hardt 146, DE-40764 Langenfeld, який був наданий під час митного оформлення для підтвердження преференційного походження товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією №UA204020/2020/253844 від 10.11.2020.

Результати перевірки свідчать, що через відсутність підтверджуючих доказів уповноважені митні органи Бельгії не можуть підтвердити статус походження товару. Таким чином, товар не може вважатись таким, що відповідає положенням Доповнення І «Визначення поняття «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження в рамках Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, та Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони.

Окрім того, листом ДМС України від 22.07.2022 №15/15-03-01/7.13/2566 надіслано відповідь уповноваженого органу Республіки Польщі від 14.07.2022 №2601- IOA.4331.17.2022 (доведено листом Рівненської митниці від №7.13-2/15/7-40/4282 від 03.08.2022), з результатами перевірки сертифікату з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AS 0246930 від 29.10.2021, виданого експортером WALTECO Handel und Vermittlung von Fahrzeugen Alexey Tscherepanow 16547, Germany, Birkenwerder, Unter den Ulmen, 18, який був наданий під час митного оформлення для підтвердження преференційного походження товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією №UA204020/2021/281782 від 01.11.2021.

Результати перевірки свідчать, що сертифікат є автентичним, проте експортером не надано достатніх доказів, які б підтверджували преференційне походження товару, зазначеного у сертифікаті з перевезення товару EUR.1.

Враховуючи вищезазначене, товар, зазначений в сертифікатах з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №А 758475 від 28.04.2023, EUR.1 №E 5.876.300 від 06.11.2020 та EUR.1 №PL/MF/AS 0246930 від 29.10.2021, не має преференційного походження відповідно до вимог положень Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони.

Вказані сертифікати не мають походження з ЄС, про що митним органом відповідних країн внесена відповідна відмітка в графу 14 даного сертифікату «Не відповідає вимогам щодо достовірності й правильності інформації, що міститься в ньому».

Враховуючи, що для вищезазначених товарів преференційне походження є визначальним для оподаткування, а інформація, зазначена у сертифікатах походження товару EUR.1 про преференційне походження, виявилась непідтвердженою, тому преференційна ставка ввізного мита до товарів застосована неправомірно.

Враховуючи, що перевіркою походження товарів не підтверджено їх преференційне походження, відповідно до вимог частини другої статті 48 МК України, оподаткування товарів за МД типу ІМ40ДЕ №UA204140/2023/2473 від 01.05.2023, №UA204020/2020/253844 від 10.11.2020, №UA204020/2021/281782 від 01.11.2021 повинно здійснюватися зі сплатою ввізного мита за ставкою на дату здійснення митного оформлення, згідно із Законом України від 19.09.2013 №584-VIII «Про Митний тариф України» (зі змінами і доповненнями) .

Встановлені порушення призвели до заниження ПП «ТРАНСКОМ АЛЬЯНС» податкових зобов`язань по сплаті митних платежів за вищевказаними МД на загальну суму 417 063,78 грн, в тому числі: ввізне мито на суму 347 553,15 грн та податок на додану вартість на суму 69 510,63 грн.

З урахуванням зазначеного представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач у додаткових поясненнях від 11.03.2025 додатково вказав, що звернувся до експортерів з листами, однак аналіз відповідей компаній WALTECO Handel und Vermittlung von Fahrzeugen Alexey Tscherepanow та CERDEX-AGRO s.r.o. дає підстави зробити висновок, що митні органи не здійснили спроб з`ясувати обставини щодо сертифікатів безпосередньо у суб`єктів, які їх видавали, та не зверталися до експортерів з метою підтвердження преференційного походження товару або ж спростування такого походження (а.с.166-168).

Представник відповідача 14.03.2025 подав до суду заперечення на такі додаткові пояснення, в яких вказав, що експортер, який подає заявку про видачу сертифіката з перевезення товару EUR.1 або EUR-MED, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів Договірної сторони-експортера, у якій видається сертифікат з перевезення товару EUR.1 або EUR-MED, надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цієї Конвенції. При цьому, діючи добросовісно та застосовуючи тарифну преференцію за зниженим рівнем ставки ввізного мита, суб`єкт господарювання безсумнівно повинен переконатися, що поставлені експортером товари дійсно є товарами «преференційного походження» відповідно до положень Регіональної конвенції, оскільки у зазначених зовнішньоекономічних відносинах обов`язок з визначення, декларування і сплати мита та податків, згідно вимог українського законодавства і ратифікованих Верховною Радою України міжнародних договорів України, має саме платник податків ПП «ТРАНСКОМ АЛЬЯНС», а тому саме позивач, а не постачальник товару, несе відповідальність за повноту виконання цього обов`язку (а.с.173-175)

Також 28.03.2025 від позивача на адресу суду надійшли додаткові пояснення, в яких останній вчергове наголосив, що саме експортер, а не імпортер, несе відповідальність за правильність наданих відомостей та відповідність товару критеріям походження. При цьому, обов`язок вжити всі належні заходи для перевірки статусу походження товарів, забезпечити правильне заповнення бланків сертифікату з перевезення товару EUR.1 покладено на митні органи, які видають сертифікати з перевезення товару EUR.1. Відповідачем не надано доказів визнання недійсними сертифікатів з перевезення товару форми EUR.1 PL/MF/AS 0246930, EUR.1 №E 5.876.300, EUR.1 № А 758475 чи про притягнення хоча б одного з експортерів до відповідальності за фальсифікацію офіційних документів (а.с.179-181).

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 01.09.2022 між ПП «ТРАНСКОМ АЛЬЯНС» (покупець) та компанією «CERDEX AGRO s.r.o» (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №25/09 (а.с.96-97), за умовами якого продавець зобов??язується поставити покупцю, а покупець оплатити автомобілі легкові нові та бувші у використанні, вантажні автомобілі нові та бувші у використанні, кузова до легкових автомобілів та запчастини до них нові та бувші у використанні, сідельні тягачі нові та бувші у використанні, мікроавтобуси та автобуси нові та бувші у використанні, причіпи та напівпричіпи нові та бувші у використанні, спеціальну будівельну техніку нову та бувшу у використанні, спеціальну сільськогосподарську техніку нову та бувшу у використанні, мотоцикли, квадра цикли та іншу мототехніку нову та бувшу у використанні, човни, яхти та інші плавзасоби нові та бувші у використанні, одяг, що був у вжитку, взуття, що було у вжитку, інші текстильні вироби, що були у вжитку. Асортимент, кількість та ціни Товару вказуються у інвойсах, що формуються на кожну партію товару, і є невід?ємними частинами цього контракту.

01.05.2023 для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України відповідно до вказаного контракту товару: «сідельний тягач для перевезення напівпричепів по дорогах загального призначення марки SCANIA модель S 500, ідентифікаційний номер (номер шасі) - НОМЕР_1 , тип двигуна дизельний, робочий об`єм циліндрів - 12742см3, потужність двигуна 368 kW, колісна формула 4х2, бувший у використанні, к-ть мість для сидіння- 2, маса у разі максимального завантаження - 18,600 т, календарний рік виготовлення - 20017, модельний рік виготовлення - 2017 місць - 1 VN/1» позивач подав до Волинської митниці МД №UA73U3 (а.с.94, 40), у якій зазначено: вантажовідправник/Експортер: «CERDEX AGRO s.r.o» (графа 2), країна походження: EU (графа 34), код товару: 87012190 (графа 33), ціна товару 57 000,00 Євро (графа 42), преференція - код «410000000» (графа 36).

На підтвердження наявної преференції щодо сплати мита було подано сертифікат про походження товару форми EUR.1 №А758475 від 28.04.2023, виданий експортером CERDEX AGRO (а.с.41 зворот-42, 95) та інвойс від 17.04.2023 №0 (а.с.41, 89 зворот.).

Також між ПП «ТРАНСКОМ АЛЬЯНС» (покупець) та компанією «AUTOMOBILE GUSE» (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт від 29.10.2020 №22 (а.с.100 зворот-101), предметом якого був напівпричіп SCHMITZ шaci №WSM7701 2015 року.

З метою митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України товару: «напівпричіп ізотермічний, зі встановленим, холодильним обладнанням (рефрижератоp), трьохмісний, всього - 1шт: , марки SCHMITZ, модель SCB*S3В, ідентифікаційний номер (номер шасі) - НОМЕР_2 , вантажопідйомність 29,594 т., маса в разі максимального завантаження 39, 000 т., призначення - перевезення вантажів по дорогах загального призначення, календарний рік виготовлення - 2015, місць - 1 VN/1» позивач подав до Волинської митниці МД №UA204020/2020/253844 від 10.11.2020 (а.с.42 зворот-43, 99), у якій зазначено: вантажовідправник/Експортер: «AUTOMOBILE GUSE» (графа 2), країна походження: EU (графа 34), код товару: 87163980 (графа 33), ціна товару 20 000,00 Євро (графа 42), преференція - код «410000000» (графа 36).

На підтвердження наявної преференції щодо сплати мита було подано сертифікат про походження товару форми EUR.1 №E 5.876.300 від 06.11.2020, виданий експортером AUTOMOBILE GUSE (а.с.44, 100) та інвойс від 30.10.2020 (а.с.43 зворот, 101 зворот).

Окрім того, між ПП «ТРАНСКОМ АЛЬЯНС» (покупець) та компанією «WALTECO Handel und Vermittlung von Fahrzeugen Alexey Tscherepanow» (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт від 07.10.2020 №16 (а.с.104), предметом якого був напівпричіп SCHMITZ SKO 24 шaci №WSM7239, 2014 року.

З метою митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України: «напівпричіп ізотермічний, зі встановленим, холодильним обладнанням (рефрижератоp), трьохмісний, всього - 1шт: , марки SCHMITZ, модель SKO24, ідентифікаційний номер (номер шасі) НОМЕР_3 , вантажопідйомність 30,475 т, маса вразі максимального завантаження - 39, 000т, бувший у використанні, рік виготовлення 2015, Місць - VN/1», позивач подав до Волинської митниці МД №UA204020/2021/281782 від 01.11.2021 (а.с.44 зворот-45, 102), у якій зазначено: вантажовідправник/Експортер: «AUTOMOBILE GUSE» (графа 2), країна походження: EU (графа 34), код товару: 87163980 (графа 33), ціна товару 17 000,00 Євро (графа 42), преференція - код «410000000» (графа 36).

На підтвердження наявної преференції щодо сплати мита було подано сертифікат про походження товару форми EUR.1 №PL/MF/AS 0246930 від 29.10.2021, виданий експортером WALTECO Handel und Vermittlung von Fahrzeugen Alexey Tscherepanow. (а.с.46, 103) та інвойс від 07.10.2021 (а.с.45 зворот, 105).

На підставі наказу Волинської митниці від 25.07.2024 №224 (а.с.29 зворот.-30,131) відповідачем була проведена документальна невиїзна перевірка ПП «ТРАНСКОМ АЛЬЯНС» щодо дотримання вимог законодавства України з питань митної справи в частині обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування при митному оформленні товару за МД типу ІМ40ДЕ від 01.05.2023 №204140/2023/2473, від 10.11.2020 №204020/2020/253844, від 01.11.2021 №204020/2021/281782.

Про призначення документальної невиїзної перевірки позивача було повідомлено листом Волинської митниці від 25.07.2024 №7.3-2/19-01/13/8296 (а.с.30 зворот.,133) разом із повідомленням від 25.07.2024 №21 (а.с.31, 132), які отримані останнім 01.08.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.134).

За результатами вказаної перевірки складено акт від 14.08.2024 №22/24/7.3-19/40048708 (а.с.31 зворот-39, 135-142), згідно із висновками якого встановлено порушення позивачем:

вимог статті 16 Протоколу 1 Угоди, статті 15 Доповнення 1 до Регіональної конвенції, частини першої статті 257, частини п`ятої статті 280 МК України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на загальну суму 347 553,15 грн;

підпункту «в» пункту 185.1 статті 185, пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 ПК України, в результаті чого знижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість в періоді, що перевірявся на загальну суму 69 510,23 грн.

На підставі вказаного акта перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

- від 04.09.2024 №UA53, згідно із яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 76 461,69 грн, в тому числі: податкове зобов`язаннями 69 510,63 грн, та штрафні (фінансові) санкції 6 951,06 грн (а.с.13-14, 149-150).

- від 04.09.2024 №UA54, згідно із яким позивачу збільшено грошове зобов`язання за платежем мито на товари на суму 347 553,15 грн (а.с.15-16, 147-148).

Вказані податкові повідомлення-рішення разом із розрахунком податкових зобов`язань та штрафних (фінансових) санкцій були надіслані позивачу листом від 04.09.2024 №7.3-2/19/13/9811 (а.с.151) та отриманні останнім 13.03.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.152).

Позивач оскаржував спірні рішення в адміністративному порядку шляхом подання до ДМС України скарги від 27.09.2024 (а.с.24-29).

Рішенням ДМС України від 02.12.2024 №1/10-06/13/8142 податкові повідомлення-рішення від 04.09.2024 №UA53 та №UA54 залишено без змін, а скаргу ПП «ТРАНСКОМ АЛЬЯНС» без задоволення (а.с.18-22).

Вважаючи вищевказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся в суд з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним податковим повідомленням-рішенням, суд враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною першою статті 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частиною п`ятою статті 54 МК України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Згідно із частиною шостою статті 265 МК України декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями.

Відповідно до частини першої статті 266 МК України декларант зобов`язаний, зокрема, у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу (пункт 4); у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи (пункт 5).

Частинами першою та другою статті 293 МК України передбачено, що особою, на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів, є декларант. Особою, на яку покладається обов`язок із сплати донарахованих митних платежів - податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки, є відповідний платник податків.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу.

Згідно із частиною шостою статті 345 МК України результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Частиною другою статті 351 МК України визначено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Відповідно до частини першої статті 352 МК України посадовими особами митних органів під час проведення перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

Таким чином, підставою для проведення перевірки є надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження автентичності поданих митним органам документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до статей 31 і 32 Доповнення І до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, Рівненською митницею здійснено перевірку сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1 та декларацій походження (а.с.106).

У відповідь на звернення Рівненської митниці від 19.05.2023 №7.13-2/15/4-15/3363 ДМС України листом від 29.05.2024 №15/15-03-01/7/2892 (а.с.106 зворот) надала лист уповноваженого органу Словаччини від 14.05.2024 №243837/2024-2000102/MY-124/23, яким не підтверджено преференційне походження товару, зазначеного у сертифікаті з перевезення товару EUR.1 №A 758475 (а.с.107-108).

Листом від 04.06.2024 №7.13-1/15/7-40/3534 Рівненська митниця направила вказаний лист відповідачу для вирішення питання щодо проведення контрольно-перевірочних заходів (а.с.109).

Так, у листі від 14.05.2024 №243837/2024-2000102/MY-124/23 уповноважений орган Словаччини повідомив, що перевірка сертифіката з перевезення товару форми EUR.1 № А 758475 від 28.04.2023 була проведена. Розслідування виявило, що сертифікат форми EUR.1 був виданий і підтверджений митницею Міхаловце. Товар, на який був виданий сертифікат форми EUR.1 (вживаний автомобіль, VIN YS2S4X1), був поставлений з іншої країни-члена ЄС. Згідно з інформацією, отриманою в рамках перевірки декларації постачальника, відповідна декларація не може бути визнана дійсним документом, який може бути використаний для підтвердження статусу походження товару. Враховуючи вищевикладене, перевірений сертифікат форми EUR.1 не може вважатися дійсним доказом походження відповідно до положень Додатку І до Регіональної конвенції про пан-євро-середні преференційні правила походження в рамках Протоколу І до Угоди про асоціацію між ЄС та його державами-членами, з однієї сторони, та Україною, з іншої сторони, а вищезазначений вживаний транспортний засіб не має права на преференційний режим відповідно до положень, що регулюють преференційну торгівлю з Україною (а.с.107, переклад а.с.108 зворот).

Також листом Рівненської митниці від 16.05.2024 №7.13-1/15/7-40/2580 (а.с.122 зворот-123) Волинській митниці був надісланий лист уповноваженого органу Бельгії від 13.01.2022 №2021/N6A2N30/00020701/2 про результати перевірки сертифікату з перевезення EUR.1 №E 5.876.300 від 06.11.2020 (доведено листом Держмитслужби від 05.05.2022 №15/15-03-01/7.13/1340 (а.с.119).

Як зазначено у вказаному листі, через відсутність підтверджуючих документів, наданих експортером (в даному випадку бельгійським митним агентом ATS BVBA як уповноваженим представником) на момент подальшої перевірки, статус походження товару не можливо підтвердити. Таким чином, підтвердження того, що товари відповідають преференційним правилам походження, переліченим у положеннях Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, наразі неможливе. Відповідні товари на даний момент не підпадають під преференційний режим (а.с.120, переклад а.с.122).

Окрім того, у відповідь на звернення Рівненської митниці від 02.12.2021 №7.13-2/15/4-34/4234 (а.с.124) ДМС України листом від 22.07.2022 №15/15-03-01/7.13/2566 (а.с.124 зворот) надала лист уповноваженого органу Республіки Польщі від 14.07.2022 про результати перевірки сертифікату з перевезення товару EUR.1 №PL/MF/AS 0246930.

Листом від 03.08.2022 №7.13-2/15/7-40/4282 Рівненська митниця направила вказаний лист відповідачу для вирішення питання щодо проведення контрольно-перевірочних заходів (а.с.130).

Зі змісту листа уповноваженого органу Республіки Польщі від 14.07.2022 №2601-10.4331.17.2022 вбачається, що за результатами перевірки ми встановлено, що сертифікат з перевезення товару форми EUR 1 PL/MF/AS 0246930 є автентичним і був підтверджений митницею в Стараховіце, однак під час перевірки експортер не підтвердив преференційне походження товару з ЄС (а.с.125-126, переклад а.с.129).

Відтак уповноваженими органами Словаччини, Бельгії та Республіки Польщі не підтверджено преференційне походження товару, вказаного у сертифікатах про походження товару EUR.1 № А 758475 від 28.04.2023, EUR.1 №E 5.876.300 від 06.11.2020 та EUR.1 №PL/MF/AS 0246930 від 29.10.2021, які були подані декларантом позивача при митному оформленні товарів і на підставі якого застосовано преференції по сплаті мита.

Таким чином спірні правовідносини виникли у зв`язку із наявністю відповіді компетентного органу, що видав документ, або компетентної організації країни, зазначеної як країна походження товару, що провів перевірку документів про походження товару, та зазначення у цій відповіді, що ввезений товар не може розглядатися, як товар з походженням в ЄС відповідно до положень Протоколу І до Угоди про асоціацію між СС та Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами з одного боку, та Україною з іншого боку і мати пільгу при розмитненні товару.

Згідно з частинами першою, другою, шостою статті 36 МК України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом. Положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до частини першої статті 43 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Частиною третьою статті 43 МК України встановлено, що сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

За приписами частини восьмої статті 43 МК України у разі якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або органом доходів і зборів встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати органу доходів і зборів для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості.

Частиною дев`ятою цієї статті кодексу передбачено, що додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках-експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.

Згідно з частинами першою, другою статті 44 МК України для підтвердження країни походження товару орган доходів і зборів у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати документи про походження такого товару. У разі переміщення товарів через митний кордон України країна походження товару заявляється (декларується) митному органу в обов`язковому порядку лише у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в митного органу є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.

Пунктом 1 частини третьої статті 44 МК України передбачено, що у разі переміщення товарів через митний кордон України країна походження товару обов`язково заявляється (декларується) митному органу шляхом зазначення в митній декларації назви країни походження товару та відомостей про сертифікат про походження товару: на товари, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним кодексом України.

Відповідно до частини першої статті 45 МК України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

За приписами частин четвертої, п`ятої статті 280 МК України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України. Ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом. До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Згідно із частиною першою статті 281 МК України допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Законом України №1678-VII від 16.09.2014 ратифіковано Угоду від 27.06.2014 про асоціацію між Україною, з однієї сторони та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, якою, серед іншого, передбачено поглиблену та всеохоплюючу зону вільної торгівлі між Україною та Європейським Союзом (Угода про асоціацію з ЄС).

Статтею 26 частини 1 глави 1 розділу IV Угоди про асоціацію встановлено, що положення цієї Глави застосовуються до торгівлі товарами, що походять з територій Сторін. Для цілей цієї Глави «походження» означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I «Щодо визначення концепції походження товарів і методів адміністративного співробітництва».

Частиною першою статті 2 розділу 2 Протоколу І встановлено, що з метою впровадження цієї Угоди наступні товари мають вважатися як такі, що походять з Європейського Союзу:

1. товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у статті 5 цього Протоколу;

2. товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в ЄС відповідно до статті 6 цього Протоколу.

Відповідно до частини 1 статті 16 розділу 5 Протоколу І товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів:

1. Сертифікат з перевезення товару EUR.1;

2. У випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься «декларацією інвойс», надана експортером до інвойсу, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати.

Процедура видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1 встановлена статтею 17 розділу 5 «Підтвердження походження» Протоколу 1, згідно з положеннями якої сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником.

Для цього експортер або його уповноважений представник має заповнити сертифікат з перевезення товару EUR.1, а також бланк заяви, зразок якої наведений у Додатку. Ці бланки мають бути заповнені однією з мов, якими складено цю Угоду, і згідно з нормами законодавства країни експорту. Якщо їх заповнюють від руки, це має бути зроблено чорнилом і друкованими літерами. Опис товарів потрібно викласти у виділеній для цього комірці, не залишаючи вільних рядків. Якщо комірка заповнена не повністю, під останнім рядком опису потрібно накреслити горизонтальну лінію й перекреслити вільний залишок комірки.

Експортер, який подає заяву про видачу сертифіката з перевезення товару EUR.1, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту, у якій видається сертифікат з перевезення товару EUR.1, надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу.

Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни-члена Європейського Союзу або України, якщо розглядувані товари можуть бути визнаними такими, що походять з Європейського Союзу або України, і задовольняють іншим умовам цього Протоколу.

Митні органи, які видають сертифікати з перевезення товару EUR.1, повинні вжити всіх необхідних заходів для перевірки статусу походження товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними. Ці органи також мають забезпечити правильне заповнення бланків, зазначених у пункті 2 цієї статті. Вони зокрема повинні перевірити, чи заповнена комірка, призначена для опису товарів, таким чином, щоб запобігти зловмисному дописуванню.

Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами й переданий експортерові одразу ж після здійснення чи забезпечення фактичного експортування товару.

Законом України «Про приєднання України до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження» від 08.11.2017 №2187-VІII Україна приєдналася до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, яка набирає чинності для України в перший день другого місяця після внесення Україною депозитарію Конвенції документа про приєднання.

Згідно із статтею 1 Рішення №1/2018 Підкомітету Україна - ЄС з питань митного співробітництва від 21/11/2018 року про заміну Протоколу I «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, Протокол І «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, замінюється текстом, викладеним у Додатку до цього Рішення. Статтею 1 Протоколу І «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» визначено, що з метою імплементації цієї Угоди застосовуються Доповнення I і відповідні положення Доповнення II до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження (далі - Конвенція). Усі посилання на «відповідну угоду» в Доповненні I й у відповідних положеннях Доповнення II до Конвенції тлумачаться у значенні цієї Угоди.

Відповідно до статті 15 розділу V Доповнення І товари, що походять з однієї з Договірних Сторін, і ввозяться в інші Договірні Сторони, підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів, що підтверджують походження: (a) сертифікат з перевезення товару ЕUR.1, зразок якого наведений у Додатку III а.

Пунктом 2 статті 31 розділу VІ Доповнення І передбачено, що з метою належного застосування цієї Конвенції Договірні Сторони повинні допомагати один одному, через компетентні митні адміністрації у перевірці достовірності сертифікатів з перевезення товару ЕUR.1 та ЕUR-MED, декларацій про походження і декларацій про походження ЕUR-MED та правильності інформації, що міститься в цих документів.

За змістом положень статті 32 розділу VІ Доповнення І подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватися у довільному порядку або тоді, коли митні органи Договірної сторони-імпортера мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цієї Конвенції.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 289 МК України обов`язок із сплати митних платежів виникає: після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки митний орган самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов`язання.

При вирішенні даного спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 11.08.2022 у справі №460/8509/21, які полягають у такому.

Країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених МК України. Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом.

У разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, контролюючий орган може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей. У разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей, зокрема, щодо країни походження, при ввезенні (пересиланні) на митну територію України, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган самостійно визначає базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків на підставі відомостей, зазначених у таких документах. Податкове зобов`язання може визначатися контролюючим органом і після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, за результатами документальної перевірки.

Верховний Суд у вказаній справі визнав обґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції, що зазначення товариством відомостей про характеристики товарів (преференційне походження), які відрізняються від даних, отриманих від уповноважених органів іноземних держав (митний орган Республіки Польща), призвело до безпідставного застосування преференційних ставок ввізного мита, замість застосування повних ставок ввізного мита та сплати митних платежів згідно Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 №584-VII.

Відтак суд погоджується із доводами митного органу про те, що спірні сертифікати з перевезення товару не можуть бути визнані належними та достатніми документами, які підтверджують преференційне походження товарів, оформлених за МД.

При цьому, суд зауважує, що компанія-експортер, зазначивши декларативно в інвойсі про походження товарів з території Європейського Союзу, повинна у подальшому в ході перевірки документально підтвердити походження вказаних товарів, в тому числі й обставини, що матеріали, використані при виготовленні товару, також здебільшого походять з Європейського Союзу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у постанові від 31.07.2024 у справі №260/6407/21.

Крім того, при вирішенні цього спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 01.03.2021 у справі №240/7093/19, від 11.04.2022 у справі №260/2805/20, відповідно до яких міжнародним договором передбачено чіткий алгоритм дій митного органу у випадку отримання відповіді компетентного органу за результатами перевірки документів про походження товару, яка, зокрема, не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів. Враховуючи те, що вказаний алгоритм дій контролюючого органу, на запит якого проводилася перевірка документів про походження товару, не передбачає аналізу ним додаткових доказів (документів), наданих декларантом для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару згідно із частинами восьмою, дев`ятою статті 43 МК України, Верховний Суд доходить висновку, що митний орган не наділений повноваженнями діяти на власний розсуд за вказаних обставин та проводити додаткову перевірку документів про походження товару після отримання результатів такої перевірки компетентним органом заявленої декларантом країни походження товару.

Частиною другою статті 334 МК України встановлено, що відомості з офіційних документів, наданих для митного контролю, не потребують додаткового підтвердження.

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 354 МК України рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях підстав для звільнення від оподаткування окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про результати перевірки.

У разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні на митну територію України, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах (відповідно до пункту 54.4 статті 54 ПК України).

Таким чином, оскільки у відповідь на запит митного органу листами уповноваженого органу Словаччини від 14.05.2024 №243837/2024-2000102/MY-124/23, уповноваженого органу Бельгії від 13.01.2022 №2021/N6A2N30/00020701/2 та уповноваженого органу Республіки Польщі від 14.07.2022 №2601-10.4331.17.2022 не підтверджено преференційне походження товару, ввезеного за сертифікатами EUR.1 № А 758475 від 28.04.2023, EUR.1 №E 5.876.300 від 06.11.2020, EUR.1 №PL/MF/AS 0246930 від 29.10.2021, тому у позивача були відсутні підстави для застосування права на преференції при розмитнені такого товару, а висновки акту перевірки ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

До таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 05.06.2024 у справі №380/2397/22

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Інші доводи позивача не спростовують встановлених обставин справи.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що митниця як суб`єкт владних повноважень правомірно прийняла податкові повідомлення-рішення від 04.09.2024 №UA53 та №UA54, відтак позовні вимоги позивача є безпідставними, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій