Справа № 320/18841/25
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 травня 2025 року м. Київ № 320/18841/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3

до Державної прикордонної служби України

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з позовом до Державної прикордонної служби України, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати оскаржуване рішення голови Державної прикордонної служби України №02-3/3-9205 від 26.09.2024, №02-3/3-386/790 від 14.01.2025 та №02-3/3-3675/6471 від 03.04.2025 про відмову батьку неповнолітніх позивачів ОСОБА_1 у наданні дозволу на перетин державного кордону України;

- визнати протиправними дії голови Державної прикордонної служби України щодо перешкоджання ОСОБА_1 у здійсненні його батьківських прав у вигляді перетинання державного кордону з метою відвідування моїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , 2008 р.н. та ОСОБА_3 , 2009 р.н.;

- зобов`язати вказану посадову особу розглянути питання надання дозволу на перетин кордону для здійсненню ОСОБА_1 його батьківських прав у вигляді перетинання державного кордону з метою відвідування моїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , 2008 р.н. та ОСОБА_3 , 2009 р.н.

Пунктами 3, 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 5 частини першої цієї ж статті закріплено обов`язок суду з`ясувати чи подано позовну заяву у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У частині другій цієї статті зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що початок перебігу шестимісячного строку у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен був дізнатись», що містяться у частині 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 № 340/1019/19).

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд також зауважує, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом спору позивач визначив листи-відповіді на його звернення до Державної прикордонної служби України. При цьому один з листів був прийнятий 26.09.2024 за № 02-3/3-9205.

Водночас з даним позовом до суду позивач звернувся 15.04.2025, тобто з порушенням шестимісячного строку, визначеного статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, позивач, звернувшись у квітні 2025 року до суду з позовними вимогами про скасування рішення голови Державної прикордонної служби України № 02-3/3-9205 від 26.09.2024, пропустив строк звернення до суду та не додав до позовної заяви клопотання про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважності причин пропуску такого та відповідних доказів на підтвердження цього.

У статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, позивачеві слід надати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду та докази на підтвердження обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачеві своєчасно реалізувати право на звернення до суду за захистом своїх прав у строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України.

Крім того, судом встановлено, що позовна заява підписана ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначені у позові як позивачі.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, або адміністратор за випуском облігацій, який подає позов до адміністративного суду на захист прав, свобод та інтересів власників облігацій відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Частиною 1 ст. 55 КАС України передбачено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

З аналізу змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивач оскаржує листи-відповіді на власні клопотання щодо отримання дозволу про перетин державного кордону. Такі звернення були подані особисто ОСОБА_1 та підписані ним. Відповіді надані за результатом таких звернень також стосуюються безпосередньо прав та інтересів позивача. Отже, позивачем неправильно сформовано суб`єктний склад учасників справи зазначивши, що цей позов подано в інтересах неповнолітніх дітей відносно яких Державною прикордонною службою України (враховуючи предмет позовних вимог) рішень не приймалось.

Згідно з частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви повинні бути усунені у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали шляхом подання безпосередньо до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до суду із відповідним позовом та докази на підтвердження обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачеві своєчасно реалізувати право на звернення до суду за захистом своїх прав у строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України;

- уточненої позовної заяви в частині суб`єктного складу учасників (у кількості учасників справи та для суду).

Керуючись 123, 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , - залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панова Г. В.