Справа № 640/13692/22
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року Справа№640/13692/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Череповського Є.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Управління державної охорони України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, 8, ) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Управління державної охорони України звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльності Відповідача щодо повернення УДО України грошових коштів у сумі 24 000,00 грн, виконавчого збору у виконавчому провадженні № 67094077;

- зобов`язати Відповідача оформити та направити до відповідного органу Державної казначейської служби України подання щодо повернення УДО України грошових коштів у сумі 24 000,00 грн, виконавчого збору у виконавчому провадженні № 67094077.

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 09.05.2022 набрала законної сили постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.05.2022 в адміністративній справі №640/31645/21, резолютивною частиною якої судом постановлено, крім іншого, визнати протиправною та скасувати постанову від 12.10.2021 у виконавчому провадженні № 67094077 старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О.Г. про стягнення виконавчого збору. Натомість, відповідачем повністю проігноровано вказане судове рішення в адміністративній справі та лист позивача від 15.06.2022 № 2/19-375, в якому, крім іншого, звернуто прохання до Відповідача в добровільному порядку звернутись до органу Державної казначейської служби з поданням про повернення помилково зарахованих коштів у сумі 24 000,00 грн. до бюджету, на рахунок УДО України у виконавчому провадженні № 67094077, оскільки, станом на поточну дату, відповідь на вказаний лист та/або грошові кошти на відповідні рахунки позивача не надходили.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2022 року було відкрито провадження в адміністративній справі. Справу прийнято розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На підставі п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №2825 (в редакції Закону № 3863) проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399.

10.03.2025 адміністративна справа № 640/13692/22 надійшла до Донецького окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 640/13692/22 передано для розгляду судді Череповському Є.В.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.03.2025 року прийнято до провадження адміністративну справу № 640/13692/22. Розгляд справи вирішено проводити спочатку в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність з посиланням на те, що 26.01.2022 Окружним адміністративним судом міста Києва у справі № 640/14103/20, який видав виконавчий лист на підставі якого відкрито виконавче провадження № 67094077 постановлена окрема ухвала. Судом визнано протиправним наказ Управління Державної охорони України «Про виконання рішення суду» від 16.10.2021 № 829 в частині виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за 303 (триста три) дні невикористаної щорічної основної відпустки, виходячи з середньоденного грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби яке становить 1095,42 грн. (одна тисяча дев`яносто п`ять гривень сорок дві копійки).

21.02.2022 у ВП № 67094077 винесено вимогу державного виконавця якою було зобов`язано Управління Державної охорони України в строк до 02.03.2022 надати державному виконавцю інформацію щодо виконання рішення суду.

Виконавче провадження № 670940774 закінчено 15.06.2022 на підставі повідомлення Управління Державної охорони України від 19.05.2022 № 1/19-1134, що ОСОБА_1 нараховано та виплачено грошову компенсацію за 303 (триста три) дні невикористаної щорічної основної відпустки за 2007-2017 року, виходячи з середньоденного грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби (платіжне доручення від 02.05.2022 № 1729 та платіжне доручення №1835 від 03.05.2022 про виплату коштів на виконання даного рішення суду надано в додатку). Тобто рішення суду, за яким відкрито виконавче провадження № 67094077 виконано в повному обсязі 03.05.2022 за декілька днів до ухвалення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.05.2022 у справі № 640/31645/21. Отже, окремою ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва та вимогою спростовуються висновки Шостого апеляційного адміністративного суду про виконання рішення суду у справі № 640/14103/20 до моменту одержання постанови про відкриття виконавчого провадження № 67094077.

Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 затверджений "Порядок повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів", положення якого встановлюють порядок взаємодії державних органів (казначейства України та органів, що контролюють справляння надходжень до бюджету).

Відповідачем повинні бути орган (органи) державної влади. Такими органами у цій справі є Відділ примусового виконання (дії якого призвели до безспірного стягнення коштів) та Казначейська служба (яка відповідно до законодавства є органом, який здійснює повернення коштів з державного бюджету) . У даному випадку, позивач просить оформити та направити до відповідного органу Державної казначейської служби України подання про повернення УДО України грошових коштів. Отже, відповідачем у цій справі повинна бути орган державної влади, а саме Відділ примусового виконання (дії якого призвели до безспірного стягнення коштів) та Казначейська служба (яка відповідно до законодавства є органом, який здійснює повернення коштів з державного бюджету). У разі неповернення таких коштів у встановлений законом строк, зокрема внаслідок ненадання органом стягнення відповідного подання (висновку) органу державного казначейства), платник має право на судове оскарження бездіяльності шляхом звернення з позовом про стягнення відповідної суми коштів на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України. Оскільки відповідно до наведених норм набувачем сплаченого боржником у виконавчому провадженні збору є Державний бюджет України, помилково або надмірно сплачені суми виконавчого збору підлягають стягненню саме з Державного бюджету України. З наведених підстав позовна заява Управління державної охорони України не підлягає задоволенню.

Згідно з ч.4 ст.159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Інші заяви по суті справи сторони до суду не подавали.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

12.10.2021 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження ВП №67094077 з примусового виконання виконавчого листа №640/14103/20 виданого 30.09.2021 Окружним адміністративним судом м. Києва.

12.10.2021 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП №67094077 з Управління Державної охорони України у розмірі 24 000,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення №6234 від 03 листопада 2021 року Управління Державної охорони України на виконання постанови про стягнення виконавчого збору ВП №67094077 від 12.10.2021 року було сплачено виконавчий збір у розмірі 24 000,00 грн.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 травня 2022 року у справі №640/31645/21 було визнано протиправною та скасовано постанову від 12.10.2021 у виконавчому провадженні ВП № 67094077 про стягнення виконавчого збору.

16.06.2022 року позивач, у зв`язку із скасуванням постанови від 12.10.2021 у виконавчому провадженні ВП № 67094077 про стягнення виконавчого збору, направив до відповідача із заявою в якій зокрема просив звернутись до відповідного органу Державної казначейської служби України з поданням про повернення помилково зарахованих коштів у сумі 24 000,00 грн. до бюджету, з бюджету на рахунок Позивача у виконавчому провадження ВП №67094077.

Позивач зазначає, що станом на дату подання даної позовної заяви позивачем не отримано відповіді на вказану заяву.

До суду не надано доказів того, що відповідачем підготовлено подання до органу державної казначейської служби або виплачено позивачу надмірно стягнуті кошти.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

За приписами ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.3 до цього Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;

рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Отже, в розумінні Закону №1404-VIII постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору є окремим виконавчим документом, що підлягає примусовому виконанню в порядку визначеному цим Законом.

Згідно з ст. 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Згідно із п. 2 розділу VІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за № 1302/29432 витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення. Якщо у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6, 8 частини першої статті 37 Закону, чи закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 6, 7, 9-15 частини першої статті 39 Закону, витрати виконавчого провадження не були стягнуті, державний виконавець виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 7 ст. 27 Закону у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Отже підставами для повернення стягнутого виконавчого збору є: 1) закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню; 2) визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

На виконання вимог постанови про стягнення виконавчого збору ВП №67094077 від 12.10.2021 року, Позивачем було сплачено виконавчий збір у розмірі 24 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6234 від 03 листопада 2021 року.

Як встановлено судом, Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 травня 2022 року у справі №640/31645/21 було визнано протиправною та скасовано постанову від 12.10.2021 у виконавчому провадженні ВП № 67094077 про стягнення виконавчого збору.

Отже, вказаною постановою суду було скасовано виконавчий документ на підставі якого Позивач зобов`язаний був сплатити суму виконавчого збору, а отже підстави для стягнення виконавчого збору відсутні.

Суд зазначає, що хоча в даному виконавчому проваджені вже стягнуто виконавчий збір у сумі 24 000,00 грн., Позивач має право на повернення надміру зарахованих до державного бюджету сум виконавчого збору, якому кореспондує відповідний обов`язок відповідача вчинити дії, спрямовані на повернення виконавчого збору позивачу.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначає Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 № 787 (далі - Порядок № 787).

Згідно з п. 3 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, у національній валюті здійснюється Казначейством або головними управліннями Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Відповідно до п. 5 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили. У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України (далі - органи ДПС) та органи Державної митної служби України (далі - органи Держмитслужби)) подання подається до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Подання подається платником разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причина повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі.

Згідно з п. 10 Порядку № 787 заява та подання або копія судового рішення, засвідчена належним чином, подаються до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства. Платник подає до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства заяву та подання, дати складання яких не перевищують 30 календарних днів, з урахуванням норм статті 253 та частини другої статті 255 Цивільного кодексу України.

Міністерство юстиції є органом, який відповідно до пп. 1 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 року № 106 Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету зобов`язаний забезпечувати відповідно до законодавства здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного та місцевих бюджетів податків, зборів, платежів та інших доходів згідно з переліком, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.

Отже, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, тобто органу державної виконавчої служби разом зі заявою про повернення коштів з бюджету, що свідчить про обов`язок Відповідача оформити подання до органу Казначейства про повернення Позивачу виконавчого збору.

Як вже встановлено судом, Відповідачем не надано відповідь на заяву Позивача, не оформлено та не направлено до відповідного управління Казначейства подання про повернення на користь Позивача стягнутого виконавчого збору в сумі 24 000,00 грн, що має наслідком з метою захисту порушених прав позивача зобов`язання Відповідача вчинити означені дії.

Відповідно до п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" (Заява N 4909/04, 10 лютого 2010 року) Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) від 9 грудня 1994 року, серія A,303-A, п. 29).

Інші аргументи позивача вивчені судом, утім, не вимагають детального аналізу у судовому рішенні, оскільки висновків суду не спростовують та по суті на них не впливають.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн. (платіжне доручення №4086 від 12.08.2022 року).

Керуючись ст.ст. 9, 19, 139, 241-247, 250, 255, 287, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Управління державної охорони України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, 8, ) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльності Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби щодо неповернення Управлінню державної охорони України грошових коштів у сумі 24 000,00 грн., помилково або надміру стягнутих на підставі постанови про стягнення виконавчого збору від 12.10.2021 року у виконавчому провадженні № 67094077.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) оформити та направити до відповідного органу Державної казначейської служби України подання щодо повернення Управлінню державної охорони України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, 8, ) грошових коштів у сумі 24 000,00 грн, помилково або надміру стягнутих на підставі постанови про стягнення виконавчого збору від 12.10.2021 року у виконавчому провадженні № 67094077.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) на користь Управління державної охорони України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, 8, ) судовий збір у сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.В. Череповський