Справа № 359/10787/24
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Ключковича В.Ю.

Кузьмишиної О.М.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на додаткове рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2025 року позов задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення №105969 від 20 вересня 2024 року, винесену начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 202 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 202 КУпАП закрито. Стягнуто за рахунок бюджетних військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 605 гривень 60 копійок.

26 березня 2025 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від представника ОСОБА_1 - Мироненка Олега Олександровича надійшла заява про розподіл судових витрат, в якій просив ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу, відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України, у розмірі 10000,00 грн.

Додатковим рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2025 року заяву представника позивача Мироненка Олега Олександровича про ухвалення додаткового рішення задоволено. Ухвалено додаткове рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, а також закриття провадження у справі. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою, у розмірі 10000 гривень.

Не погодившись з додатковим рішенням суду, відповідач - Військова частини НОМЕР_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вказує, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Апелянт звертає увагу на наступне: ця справа є незначної складності; адвокатом не збиралися докази; відповідно до пункту 1.1 Додаткової угоди №1, в об`єм послуг оцінених в 10000 грн. входить також складання необхідних документів та представництво клієнта в суді апеляційної та касаційної інстанції, разом з тим, такі послуги надані не були; згідно з пунктами 2, 3 Додаткової угоди №1, моментом виникнення обов`язку оплати є день підписання акту приймання передачі, який складається за наслідком виконання цієї додаткової угоди, разом з тим, вона вважається виконаною в момент набрання законної сили рішення суду, яке містить позитивний (бажаний) результат для клієнта, проте, оскаржуване рішення не набрало законної сили.

07 травня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

20 травня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами частини 1 статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Частиною 1 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У свою чергу, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, законодавцем включено витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Норми ч.ч. 1-2 ст. 134 КАС України визначають, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI (далі - Закон №5076-VI).

Положеннями частини 1 статті 26 Закону №5076-VI визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги; документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI, представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно пункту 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI, інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Статтею 19 Закону № 5076-VI передбачено, що видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями частини 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Матеріали справи свідчать, що на підтвердження здійснення витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції позивачем надано:

- Договір про надання правової допомоги № 10 від 27.02.2023, укладений між Адвокатським бюро «Олега Мироненка» та Ярмоленко А.П.;

- Додаткову угоду (доручення адвокату) № 1 від 24.02.2023 до Договору про надання правничої допомоги № 10 від 24.02.2023;

- акт приймання-передачі № 1 від 21.03.2025 наданої правничої допомоги (звіт про виконання договору про надання правничої допомоги) відповідно до Договору про наданім правничої допомоги № 10 від 24.02.2023;

- рахунок-фактуру №МО-000001 від 21.03.2025.

Відповідно до п. 1.2 Договору про надання правової допомоги № 10 від 27.02.2023, предметом цього Договору, зокрема, охоплюється: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання заяв, скарг, запитів, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів Клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та кримінального, конституційного судочинства, виконавчого провадження, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно п. 1 Додаткової угоди (доручення адвокату) № 1 від 24.02.2023 до Договору про надання правничої допомоги № 10 від 24.02.2023, відповідно до п. 1.2. та п. 1.3. Договору про надання правничої допомоги № 10 від 24,02.2023 Клієнт надає, а Адвокатське бюро приймає наступне Доручення адвокату: ознайомлення з наданими Клієнтом документами, розроблення правової позиції, визначення належного способу захисту, складання позовної заяви (адміністративного позову), підготовка інших необхідних процесуальних документів та представництво інтересів Клієнта в судових засіданнях Бориспільського міськрайонного суду Київської області, Шостого апеляційного адміністративного суду, Касаційного адміністративного суду Верховного Суду під час розгляду справи про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 105969 від 20.09.2024 начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 »» (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на ОСОБА_1 (Клієнта) за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 202 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 2 вищевказаної Додаткової угоди передбачено, що за виконання доручення, зазначеного в п. 1 даної Додаткової угоди, Клієнт сплачує Адвокатському 5юро гонорар в грошовій сумі в розмірі 10000,00 гривень 00 копійок, без ПДВ, не пізніше 10 банківських днів з дати підписання сторонами акту приймання-передачі надання правничої допомоги, складеного за наслідками виконання Адвокатським бюро даної Додаткової угоди (Доручення адвокату).

Відповідно до Акту приймання-передачі № 1 від 21.03.2025 наданої правничої допомоги, Адвокатське бюро надало, а Клієнт прийняв правничу допомогу відповідно до умов Договору про надання правничої допомоги № 10 від 24.02.2023 та Доручення адвокату від 20.09.2024 (узгодженого шляхом підписання умов Додаткової угоди № 1 від 20.09.2024 до Договору про надання правничої допомоги № 10 від 24.02.2023) у зв`язку із виконанням наступного Доручення адвокату від Клієнта:

Комплекс правничої допомоги, пов`язаної із здійсненням правового супроводження інтересів Клієнта в Бориспільському міськрайонному суді Київської області під час розгляду справи № 359/10787/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення № 105969 від 20.09.2024 (без обмеження кількості судових засідань, тривалості судового процесу, обсягу підготовлених процесуальних документів та вчинених представницьких дій), а саме: аналіз документів, наданих Клієнтом; розроблення правової позиції, визначення належного способу захисту; складання позовної заяви (адміністративного позову), складання відповіді на відзив на позовну заяву; підготовка документів (додатків) до позовної заяви; подання позовної заяви до суду; подання відповіді на відзив на позовну заяву до суду; підготовка до розгляду справи в суді (моніторинг стану розгляду справи); надання Клієнту інформації про стан розгляду справи у Бориспільському міськрайонному суді Київської області; складання необхідних заяв і клопотань; вчинення інших юридично значущих дій в інтересах Клієнта, пов`язаних із захистом та представництвом ного інтересів в Бориспільському міськрайонному суді Київської області під час розгляду справи № 359/10787/24.

07 квітня 2025 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від Військової частини НОМЕР_1 надійшло заперечення на заяву про розподіл судових витрат, в яких, зокрема, вказало наступне: ця справа є незначної складності; адвокатом не збиралися докази; відповідно до пункту 1.1 Додаткової угоди №1, в об`єм послуг оцінених в 10000 грн. входить також складання необхідних документів та представництво клієнта в суді апеляційної та касаційної інстанції, разом з тим, такі послуги надані не були; згідно з пунктами 2, 3 Додаткової угоди №1, моментом виникнення обов`язку оплати є день підписання акту приймання передачі, який складається за наслідком виконання цієї додаткової угоди, разом з тим, вона вважається виконаною в момент набрання законної сили рішення суду, яке містить позитивний (бажаний) результат для клієнта, проте, оскаржуване рішення не набрало законної сили.

Надаючи оцінку розміру витрат, заявлених до відшкодування на професійну правничу допомогу, слід зазначити наступне.

В силу вимог ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 29 листопада 2021 року у справі № 420/13285/20, від 14 липня 2021 року у справі № 808/1849/18 вказав наступне: «…Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо».

Аналогічні правила застосовуються у постановах Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі №520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі №521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі №826/13244/16.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 01 вересня 2022 року у справі № 640/16093/21 зазначив, що суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Крім того, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 01 лютого 2023 року у справі № 560/12697/21 дійшов до висновку про те, що «…розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Проте, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг».

Колегія суддів, визначаючи співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції враховує, що: дана справа є справою незначної складності, яка не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів; предметом спору є постанова про накладення штрафу у розмірі 850,00 грн., справа містить незначний обсяг обставин, які відносяться до предмета доказування; позовна заява є необ`ємною, в судове засідання 14.03.2025 представник позивача не з`явився.

Таким чином, враховуючи викладене у сукупності, беручи до уваги заперечення відповідача, зважаючи на предмет позову, фактичний об`єм виконаної роботи, колегія суддів вважає розумно обґрунтованими, справедливими та співмірними заявлені витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, які підлягають компенсації позивачу у розмірі 5 000,00 грн.

При цьому, судовою колегією враховується, що, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищезазначене, додаткове рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2025 року слід скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 5000 грн. 00 коп.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 132, 139, 242, 243, 250, 252, 313, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Додаткове рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2025 року скасувати та прийняти нове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Кузьмишина О.М.

Ключкович В.Ю.