Справа № 640/16460/22
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року Справа№640/16460/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціальної та ветеранської політики Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона мешкала в місті Золоте Сєвєродонецького району Луганської області. У зв`язку з агресією Росії на території України, в тому числі за місцем її проживання - місто Золоте, вона змушена була в квітні 2022 року виїхати із міста Золоте до міста Києва. Позивач зауважила, що отримала статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується Довідкою від 14 квітня 2022 року №3004- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. В свою чергу 14.04.2022 вона звернулася до Управління соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації з заявою щодо призначення їй допомоги на проживання, як внутрішньо переміщеної особи з тимчасово окупованої території. Своїм листом від 30.05.2022 № 37/10-3149 відповідач повідомив її, що правова підстава для задоволення заяви відсутня. В листі зокрема відповідачем було зазначено наступне: «Відповідно до п.3 Порядку допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному у абзаці першому пункту 2 цього порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Враховуючи вищевикладене, правові підстави для задоволення Вашої заяви від 14.04.2022 відсутні». Позивач вважає дії відповідача противоправними, оскільки як вбачається із наданої нею довідки від 14 квітня 2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, вона набула статус внутрішньо переміщеної особи 14 квітня 2022 року. З урахуванням наведеного, посилання відповідача на причину відмови: - «допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022», вважає безпідставними.

Відповідачем був наданий відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що позивач, відповідно до витягу з програмного комплексу Автоматизованої системи обробки документації отримувачів пенсій та допомоги на базі комп`ютерних технологій забезпечення (АСОПД/КОМТЕХ) та у відповідності до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №509, перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб в Управлінні з 05.02.2015, що підтверджується витягом з програмного забезпечення АСОПД/КОМТЕХ та до 14.05.2018 отримувала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг. Відповідач зауважив, що в позовній заяві позивач жодним чином не зазначив вказану інформацію. Відповідач зазначив, що як стверджує позивач у своїй заяві, вона виїхала в квітні 2022 року з міста Золоте Луганської області до Києва. Відповідач зауважив, що відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», у разі добровільного повернення до покинутого постійного місця проживання внутрішньо переміщена особа зобов`язана повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем отримання довідки не пізніш як за три дні до дня від`їзду. Позивач не повідомляв Управління про повернення до постійного місця проживання, тому і надалі перебувала на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. В свою чергу позивач не надала доказів, що вона повернулась до постійного місця проживання, повторно перемістилась із зони бойових дій (тимчасово окупованих територій), що вона надавала інформацію Управлінню про повернення до місця постійного проживання. Програмний комплекс АСОПД/КОМТЕХ, при зміні місця проживання вносить інформацію про зняття особи з обліку. Відповідно до довідника центрального рівня KLAT.DT «Адміністративні території», який використовується при заповненні програмного комплексу АСОПД/КОМТЕХ кожен район міста Києва має свій код. Так Дніпровський район міста Києва має код 3004, Дарницький район 3002. Як вбачається з витягу програмного комплексу АСОПД/КОМТЕХ позивач в межах Дніпровського району міста Києва (код району 3004), 14.04.2022 знята з обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб та 14.04.2022 взята на облік внутрішньо переміщених осіб та 25.07.2022 знята з обліку та 25.07.2022 взята на облік внутрішньо переміщених осіб в Дарницькому районі міста Києва (код району 3002). Відповідач зауважив, що позивач звернулась до Управління із заявою від 14.04.2022 про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Згідно п.3 Порядку № 332 допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 року, крім осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та осіб, які повторно перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) після 24 лютого 2022 року. Відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.10.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі. Ухвалено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

На підставі п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825 (в редакції Закону № 3863) проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399.

За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, справа № 640/16460/22 передана на розгляд та вирішення Донецькому окружному адміністративному суду.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2025 року зазначену справу було передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Голошивець І.О.

Відповідно до приписів ч.2 ст.35 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11.02.2025 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії прийнято до свого провадження. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Зобов`язано позивача в десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали надати суду засобами електронного зв`язку через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» або на електронну пошту суду: , або за адресою: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Незалежності, буд. 1: актуальну інформацію про адресу електронної пошти та номер засобів зв`язку з ним; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Запропоновано учасникам справи у строк протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали надати суду за допомогою підсистеми Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи «Електронний суд» письмові пояснення та/або заяву у разі зміни фактичних обставин по даній справі, вибуття, необхідності залучення або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, а також в разі врегулювання спору на даний момент.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.05.2025 встановлено, що на час винесення рішення по суті справи: Управління соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації змінило найменування на Управління соціальної та ветеранської політики Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, то в даному випадку слід вважати його належним відповідачем без заміни його з урахуванням правонаступництва. Таким чином вирішено: Вважати належним відповідачем по справі №640/16460/22 - Управління соціальної та ветеранської політики Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (адреса: 02125, Київ, вул. Дашкевича Остафія, буд. 7-А, корп. 1, ).

Відповідач про прийняття справи до свого провадження у справі був повідомлений судом належним чином, про що свідчить наявність у нього реєстрації кабінету електронного суду, про що свідчить відповідна відмітка в графі «доставлено» та в графі «дата встановлення статусу» зазначено «12.02.2025».

Позивач був належним чином повідомлений про наявність процесуального документу шляхом розміщення відповідної інформації на сайті Донецького окружного адміністративного суду.

Відповідачем на виконання вимог ухвали суду були надані додаткові пояснення, в яких він зазначив наступне, що розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 17.01.2024 № 22 «Про зміну найменування Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації» змінено найменування на Управління соціальної та ветеранської політики Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації. Дата запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 02.09.2024. Відповідач зазначив, що позов не визнає в повному обсязі та підтримує свої заперечення проти позову, викладені у відзиві на позовну заяву від 13.10.2022 № 37/07-13561, який був направлений до Окружного адміністративного суду міста Києва. Докази, що обґрунтовують заперечення проти позову, викладені ним у відзиві на позовну заяву від 13.10.2022 № 37/07-13561, які додані до відзиву на позовну заяву позивачки та знаходяться в матеріалах справи №640/16460/22.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , є громадянкою України відповідно до наявної в матеріалах справи копії паспорту серії НОМЕР_2 виданим Золотівським ВМ Первомайського МВ УМВС України в Луганській області від 10.02.2000 року.

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки від 14.04.2022 року №3004- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи виданої Управлінням соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державною адміністрацією, відповідно до якої фактичне місце проживання позивача АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління соціальної та ветеранської політики Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації () в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п.7 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України.

З наявної в матеріалах справи копії за архівним особовим рахунком № НОМЕР_3 ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , код району 3004, судом встановлено, що позивачу було призначено виплату (допомогу переміщеним особам на проживання) у розмірі 1000,00 грн. з 20.01.2018 по 14.05.2018 року. В графі «відомості про надбавки» зазначено, дата початку права на отримання допомоги та дату закінчення цієї допомоги, де зазначено наступні періоди: з 05.02.2015 по 04.08.2015 року (884,00 грн.); з 05.08.2015 по 04.02.2016 року (884,00 грн.); з 12.05.2016 по 11.11.2016 року (884,00 грн.); з 14.11.2016 по 13.05.2017 року (884,00 грн.); з 15.05.2017 по 14.11.2017 року (884,00 грн.); з 15.11.2017 по 19.01.2018 року (884,00 грн.) та з 20.01.2018 по 14.05.2018 року (1000,00 грн.). Інших даних та періодів отримання позивачем допомоги дана картка не містить.

В свою чергу з наданої відповідачем в якості доказів копії історії руху по РНОКПП НОМЕР_1 (тобто ідентифікаційному коду позивача), судом встановлено, що позивач обліковувалась за кодом 3004, була взята на облік 05.02.2015, знята з обліку 14.04.2022 року; знову взята на облік 14.04.2022 та знята з обліку 25.07.2022 року; в свою чергу за кодом 3002, взята на облік з 25.07.2022 року.

Слід зазначити, що за наданим розшифруванням кодів районів відповідачем, судом встановлено, що кодом району 3004 Дніпровський район м. Київ, кодом району 3002 Дарницький район м. Київ.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами по справі, позивач 14.04.2022 року звернулася до управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та була взята на облік як внутрішньо переміщена особа. На момент взяття на облік фактичне місце проживання позивача: АДРЕСА_2 .

Позивач у своїй позовній заяві зазначила: - «14.04.2022 я звернулась до Управління соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації (Відповідач) з заявою щодо призначення мені допомоги на проживання, як внутрішньо переміщеної особи з тимчасово окупованої території.».

В свою чергу відповідач надіслав на адресу позивача як ВПО лист відповідь від 30.05.2022 року наступного змісту: - «Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації на Вашу заяву від 14.04.2022 щодо призначення Вам допомоги на проживання, як внутрішньо переміщеній особі з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії (далі - допомога на проживання) повідомляє наступне. Призначення допомоги на проживання регламентовано постановою Кабінету Міністрів України № 332 від 20.03.2022 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» (надалі - Порядок). Відповідно до п. 2 Порядку допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 204. Відповідно до п. 3 Порядку допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 1 березня 2022 р. отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг». Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється. Відповідно до п. 3 Порядку допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р. у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Враховуючи викладене, правові підстави для задоволення Вашої заяви від 14.04.2022 відсутні.».

Позивач не погоджуючись з вищезазначеним відповідачем, звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила суд:

- визнати противоправними дії Управління соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації (наразі - Управління соціальної та ветеранської політики Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації) щодо відмови у призначенні позивачу допомоги на проживання, як внутрішньо переміщеній особі з тимчасово окупованої території, відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації (наразі - Управління соціальної та ветеранської політики Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації) призначити позивачу допомогу на проживання, як внутрішньо переміщеній особі з тимчасово окупованої території відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332 починаючи з 01 квітня 2022 року та виплатити всю заборгованість із цієї допомоги, що виникла за період її несплати.

Отже, спірним питанням в даній справі є відсутність призначення допомоги позивачу як внутрішньо переміщеній особі з часу її звернення до відповідача із відповідною заявою.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

Згідно ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Закон України від 20.10.2014 №1706 «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон №1706) відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №1706, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині 1 цієї статті (частина 2 статті Закону № 1706).

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (частина 1 та 2 статті 4 Закону №1706).

Частиною 1 статті 5 Закону №1706 визначено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

За змістом статті 2 Закону №1706 Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

При цьому, згідно із частинами 2 та 3 статті 7 Закону №1706 Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

За приписами частини 1 статті 9 Закону № 1706 внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання.

Суд зауважує, що подібні правовідносини були предметом розгляду Верховним Судом та зазначені ним у постанові по справі №160/12308/22 від 14.06.2023 року, а саме: - « 22. До 20.03.2022 механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначався Порядком № 505, пунктом 2 якого передбачено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

23. У зв`язку із набранням чинності 22.03.2022 постановою № 332, якою був затверджений Порядок № 332 та визначений механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, втратила чинність постанова № 505.

24. Пунктом 2 Порядку № 332 передбачено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 204-р.

25. Згідно із пунктом 3 Порядку № 332 допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 року включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах:

для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень;

для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.

Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30.04.2022 включно, надається починаючи з березня 2022 року.

Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 01.03.2022 отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови № 505. Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється.

Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24.02.2022 у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Починаючи з травня 2022 року допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також внутрішньо переміщеним особам, у яких житло зруйноване або непридатне для проживання внаслідок пошкодження і які подали до 20.05.2022 заявку на відшкодування відповідних втрат, зокрема через Єдиний державний вебпортал електронних послуг, або за умови подання документального підтвердження від органів місцевого самоврядування факту пошкодження/знищення нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації.

Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), формується в електронній формі відповідно до Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 № 562, а у разі відсутності технічної можливості формування такого переліку в електронній формі - затверджується Мінреінтеграції за погодженням з Міноборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

26. Зміст наведених норм свідчить про те, що пунктом 2 передбачено коло осіб, яким надається допомога на проживання, а пункт 3 містить положення щодо розміру та умов надання чи ненадання такої допомоги за певних обставин.

27. Проаналізувавши положення пунктів 2 та 3 Порядку № 332 колегія суддів прийшла до висновку про те, що внутрішньо переміщена особа має право на допомогу на проживання, визначену Порядком №332 незалежно від дати взяття її на облік як внутрішньо переміщені особи, якщо вона перемістилась з території, яка відповідає двом умовам: на цій території проводяться бойові дії та ця територія міститься в переліку, затвердженому розпорядженням № 204-р.

28. При цьому, у разі якщо внутрішньо переміщена особа станом на 01.03.2022 отримувала щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до постанови № 505, допомога на проживання, яка передбачена Порядком № 332 призначається автоматично без подання додаткового звернення.

29. У свою чергу, колегія суддів наголошує на тому, що випадок, за якого допомога на проживання, визначена Порядком № 332, не надається, законодавець пов`язав з умовою невключення регіону до переліку, затвердженого розпорядженням № 204-р, до якого внутрішньо переміщена особа перемістилась до 24.02.2022, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до постанови № 505, а не з датою включення певного регіону до переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка».

30. У справі, яка розглядається суди встановили, що позивачка зареєстрована відповідним органом праці і соціального захисту населення як внутрішньо переміщена особа 29.07.2016 та отримувала адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до постанови № 505, до 28.01.2017.

31. Відповідно до розпорядження № 204-р Донецька область, з якої 29.07.2016 перемістилась ОСОБА_1, включена до переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка».

32. При цьому, Дніпропетровська область, до якої позивачка перемістилась до 24.02.2022 також включена до переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка».

33. За таких обставин, оскільки позивачка перемістилась з території, яка відповідає двом умовам, визначеним пунктом 2 Порядку №332 (на цій території проводяться бойові дії та ця територія визначена в переліку, затвердженому розпорядженням № 204-р), вона належить до кола осіб, що мають право на допомогу на проживання відповідно до Порядку №332, оскільки вона не підпадає під виключення, за якого таким особам допомога на проживання не надається, а відтак відмова відповідача у ненаданні заявленої позивачкою допомоги не відповідає критеріям, визначеним статтею 19 Конституції України та статті 2 КАС України.».

Відповідно до приписів ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд не вбачає підстав для відступу від вищезазначених правових висновків та з урахуванням них зазначає наступне.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем по справі позивач обліковувалась як внутрішньо переміщена особа в Управлінні соціального захисту населення Дніпровського району м. Києва з 05.02.2015 по 14.04.2022 року, 14.04.2022 року її було знято з обліку та знову взято з цієї ж дати, що підтверджується довідкою внутрішньо переміщеної особи від 14.04.2022 №3004-, в свою ж чергу позивачу виплачувалась допомога на проживання з 05.02.2015 по 14.05.2018 року.

Щодо зазначеного відповідачем у його відзиві: - «Як стверджує Позивач у своїй заяві, вона виїхала в квітні 2022 року з міста Золоте Луганської області до Києва. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», у разі добровільного повернення до покинутого постійного місця проживання внутрішньо переміщена особа зобов`язана повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем отримання довідки не пізніш як за три дні до дня від`їзду. Позивач не повідомляв Управління про повернення до постійного місця проживання, тому і надалі перебував на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Позивач не надав доказів, що вона повернулась до постійного місця проживання, повторно перемістилась із зони бойових дій (тимчасово окупованих територій), що вона надавала інформацію Управлінню про повернення до місця постійного проживання.».

З цього приводу варто зауважити, що матеріали справи не містять дійсно доказів щодо повернення позивача до свого постійного місця проживання, а саме до міста Золоте, що розташоване в Луганській області.

З урахуванням наведеного суд дійшов до висновку, що позивач залишалась у статусі внутрішньо переміщеної особи з часу прийняття її на облік з 05.02.2015 та до часу її звернення до відповідача та й отримання довідки від 14.04.2022 року.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 204-р від 06.03.2022 року «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка» Луганська область, з якої 05.02.2015 року перемістилась ОСОБА_1 , включена до переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка».

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року №75 «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року», визначено що Гірська міська громада Сєвєродонецького району до складу якої входить м. Золоте (адреса постійного мешкання позивача) відноситься до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року.

При цьому, м. Київ, до якого позивачка перемістилась до 24.02.2022 також включений до переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка».

За таких обставин та з урахуванням висновків Верховного Суду по справі №160/12308/22 суд дійшов до висновку, оскільки позивачка перемістилась з території, яка відповідає двом умовам, визначеним пунктом 2 Порядку №332 (на цій території проводяться бойові дії та ця територія визначена в переліку, затвердженому розпорядженням № 204-р), вона належить до кола осіб, що мають право на допомогу на проживання відповідно до Порядку №332, оскільки вона не підпадає під виключення, за якого таким особам допомога на проживання не надається, а відтак відмова відповідача у ненаданні заявленої позивачкою допомоги не відповідає критеріям, визначеним статтею 19 Конституції України та статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо позовної вимоги позивача в частині зобов`язати відповідача призначити позивачу допомогу на проживання, як внутрішньо переміщеній особі з тимчасово окупованої території відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332 починаючи з 01 квітня 2022 року та виплатити всю заборгованість із цієї допомоги, що виникла за період її несплати, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів абз. 4 та 5 п.3 Постанови Кабінету Міністрів України №332, допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням. Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30 квітня 2022 р. включно, надається починаючи з березня 2022 року.

В свою чергу матеріалами справи підтверджено, що позивач була знята з обліку з 25.07.2022 року та вибула в інший район м. Києва.

З урахуванням вищенаведеного позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню у період з 01.03.2022 (оскільки заява позивачем була подана до 30.04.2022 року) й до 30.06.2022 року, (оскільки позивач вибула в інший район міста 25.07.2022 року), що в даному випадку не є спірним в даній справі.

Щодо способу захисту порушеного права позивача, то суд зазначає таке.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

Так, ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З приписів вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення. Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки при розгляді вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але і у випадку розгляду вимог про зобов`язання вчинити дії після скасування його адміністративного акту.

Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи.

Отже, враховуючи обставини цієї справи та вимоги ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідним визнати противоправними дії Управління соціальної та ветеранської політики Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації щодо відмови у призначенні позивачу допомоги на проживання, як внутрішньо переміщеній особі з тимчасово окупованої території, відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332, та як похідна вимога, зобов`язати Управління соціальної та ветеранської політики Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації призначити позивачу допомогу на проживання, як внутрішньо переміщеній особі з тимчасово окупованої території відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332 починаючи з 01 березня 2022 року по 30 червня 2022 року (включно) та виплатити всю заборгованість із цієї допомоги, що виникла за зазначений період її несплати.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до приписів ч.8 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією від 13.09.2022 року, позивач за подання адміністративного позову сплатила 992,40 грн. судового збору.

Суд повертає позивачу судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціальної та ветеранської політики Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації у розмірі 992,40 грн.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Управління соціальної та ветеранської політики Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (адреса: 02125, Київ, вул. Дашкевича Остафія, буд. 7-А, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати противоправними дії Управління соціальної та ветеранської політики Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації () щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) допомоги на проживання, як внутрішньо переміщеній особі з тимчасово окупованої території, відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332.

Зобов`язати Управління соціальної та ветеранської політики Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації () призначити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) допомогу на проживання, як внутрішньо переміщеній особі з тимчасово окупованої території відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332 починаючи з 01 березня 2022 року по 30 червня 2022 року (включно) та виплатити всю заборгованість із цієї допомоги, що виникла за зазначений період її несплати.

Стягнути з Управління соціальної та ветеранської політики Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (адреса: 02125, Київ, вул. Дашкевича Остафія, буд. 7-А, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 22 травня 2025 року.

Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець