Справа № 140/1669/25
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року ЛуцькСправа № 140/1669/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Стецика Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

адвокат Лавренчук Олександр Володимирович в інтересах ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Волинського окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також - відповідач-1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також - відповідач-2), в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не передання заяви ОСОБА_1 від 20.12.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 14 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка була зареєстрована 31.12.2024 за номером 1/916, для розгляду за належністю голові комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

визнати протиправною бездіяльність комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 20.12.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 14 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка була зареєстрована 31.12.2024 за номером 1/916, першим відділом ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 надати заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20.12.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 14 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка була зареєстрована 31.12.2024 за номером 1/916, для розгляду голові комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати голову комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20.12.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 14 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка була зареєстрована 31.12.2024 за номером 1/916.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.11.2024 ОСОБА_1 направив на ім`я голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.14 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме: у зв`язку із необхідністю постійного стороннього догляду за його тіткою - ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи.

Вказана заява адресована до ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки саме у даному відділі позивач перебуває на військовому обліку як військовозобов`язаний.

Як вказує представник позивача, 02.12.2024 у відповідь на його адвокатський запит надано відповідь №1/4761 від 22.11.2024 щодо неможливості розгляду заяви ОСОБА_1 про надання відстрочки та необхідність позивачу особисто з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_1 для написання заяви на ім`я голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 не створено і такі заяви доставляються для розгляду у м. Володимир.

20.12.2024 ОСОБА_1 було написано заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на ім`я голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 та разом із супровідним листом від 26.12.2024 року направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.01.2025 позивача повідомлено, що його заява про надання відстрочки, яка надійшла 31.12.2024 року за вхідним номером 1/916, не може бути передана комісії для розгляду, оскільки він був переданий з обліку призовників по досягненню граничного віку та не звернувся із заявою про взяття на військовий облік військовозобов`язаних. Також причиною неможливості розгляду заяви вказано відсутність військово-облікового документу.

На переконання представника позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинено бездіяльність щодо безпідставного ненадсилання заяви ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації голові комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 для розгляду. Станом на момент звернення до суду заяву позивача комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 не розглянуто.

Також представник позивача вказує, що ОСОБА_1 разом із заявою надав необхідний перелік документів на підтвердження підстав для надання відстрочки від призову відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а тому відсутні обставини за яких позивачу могли б відмовити у наданні такої відстрочки.

З огляду на викладене просив позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву представник ІНФОРМАЦІЯ_1 позовні вимоги ОСОБА_1 заперечив та просив суд відмовити у задоволені його позову. В обгрунтування своєї позиції зазначив, що заяву від 20.12.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу позивач подав з порушенням пункту 58 Порядку №560. Так, дана заява не була подана особисто позивачем, а направлена його представником та являлась додатком до супровідного листа адвоката Лавренчука О.В.

Таким чином, на переконання представника відповідача-2, ОСОБА_1 особисто засобами поштового зв`язку звертався із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації лише один раз, а саме - до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подальші звернення відбувались виключно представником позивача адвокатом Лавренчуком О.В. у вигляді адвокатських запитів та супровідного листа.

З огляду на вказане вважає, що жодними діями (бездіяльністю) ІНФОРМАЦІЯ_1 права позивача не були порушені (а.с.49-57).

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Сторони скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті справи, в яких письмово виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази, перевіривши доводи позову, суд встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку військовозобов`язаних осіб у ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними його електронного військово-облікового документа з додатку «Резерв+» (а.с.23 зворот).

08.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою у якій повідомив, що він є особою, яка на підставі пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, та просив оформити йому довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації (а.с.9).

19.11.2024 представником позивача (адвокатом Лавренчуком О.В.) на ім`я голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслано адвокатський запит згідно якого у даного відповідача в порядку, визначеному ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», вимагалося надати інформацію про результати розгляду заяви ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (а.с.26-27).

Листом від 22.11.2024 за вих. №1/4761 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено, що заява ОСОБА_1 не була розглянута, оскільки вона подана до неналежного адресата. Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 не має, така комісія створена у ІНФОРМАЦІЯ_1 . Окрім того повідомлено, що ОСОБА_1 був переданий з обліку призовників по досягненню граничного віку та не звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 для взяття на військовий облік військовозобов`язаних. Таким чино, ОСОБА_1 повинен особисто прибути для оформлення та отримання тимчасового посвідчення військовозобов`язаного. В подальшому, після отримання тимчасового посвідчення військовозобов`язаного ОСОБА_1 особисто подає заяву для отримання відстрочки від призову під час мобілізації на особливий період (а.с.28).

26.12.2024 адвокатом Лавренчуком О.В. відповідачу-1 надіслано супровідний лист у якому вказано, що з метою розгляду заяви про надання відстрочки ОСОБА_1 надсилається заповнений екземпляр заяви про надання відстрочки на ім`я голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 . Додатки є незмінні, а тому були додані до первісної заяви про надання відстрочки. Також представник позивача просив скерувати наявні у ІНФОРМАЦІЯ_1 додатки та новий екземпляр заяви до комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.30).

10.01.2025 адвокат Лавренчук О.В. звернувся до голови ІНФОРМАЦІЯ_1 із адвокатським запитом №10.01.2025-11 у якому просив надати інформацію щодо результатів розгляду заяви ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 08.11.2024, яку було подано голові ІНФОРМАЦІЯ_1 через перший відділ ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.31зворот-32).

Листом від 06.01.2024 за вих. №1/26 представника позивача повідомлено, що заява про надання відстрочки від мобілізації ОСОБА_1 від 20.12.2024, яка надійшла до ІНФОРМАЦІЯ_1 31.12.2024 за вхідним 1/916 не може бути передана комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки ОСОБА_1 був переданий з обліку призовників по досягненню граничного віку та не звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 для взяття на військовий облік військовозобов`язаних. Також зазначено, що позивачем не було додано документів, що підтверджують відсутність першого ступеня споріднення (чоловіка та дітей такої особи, в тому числі усиновлених) або один із документів, що підтверджує неможливість здійснювати догляд за особою з інвалідністю ІІ групи та документи, що підтверджують неможливість здійснювати догляд особі другого ступеня спорідненості (рідний брат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ), або інші рідні брати чи сестри (а.с.33).

Не погоджуючись із бездіяльністю ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо непередання заяви від 20.12.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації для розгляду за належністю голові комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Також позивач вказує про бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у нерозгляді його заяви від 20.12.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України від 12.05.2015 №389-VIII «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану продовжувався, воєнний стан діє на даний час.

Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, оголошено проведення загальної мобілізації.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів, встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою про надання відстрочки від призову під час мобілізації; далі - Закон №3543-XII).

Статтею 1 Закону №3543-XII встановлено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до частини п`ятої статті 22 Закону №3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України. Цей порядок визначає, зокрема, порядок надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.

Приписами частини 2 статті 4 Закону №3543-XII передбачено, що загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Згідно з частиною 5 статті 4 Закону № 3543-ХІІ вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

За змістом статті 2 Закону №3543-ХІІ правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України «Про оборону України», цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.

Статтею 22 Закону №3543-ХІІ встановлені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Підстави для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації визначені у статті 23 Закону №3543-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 14 частини 1 статті 23 вказаного Закону не підлягають призову на військову службу під час мобілізації члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи

Перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки (частина 7 Закону №3543-ХІІ).

18.05.2024 набрав чинності Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 N 560 (далі - Порядок N 560, з подальшими змінами).

Відповідно до пунктів 56-58 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

За наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Відповідно до пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади. На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом. Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення. У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку. До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Отже, наведеними нормами визначено, що військовозобов`язаний має право на особисте подання на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки заяви за встановленою формою з доданими до неї документами, які підтверджують право на відстрочку, а комісії, утворені при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період зобов`язані, зокрема, вивчити отриману заяву та додані до неї документи, оцінити законність підстав для надання відстрочки, й фактично розглянути такі документи протягом семи днів з дати їх надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

Як слідує з матеріалів справи, 08.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу на підставі п.14 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», (у зв`язку із необхідністю здійснення постійного стороннього догляду за його тіткою - ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи).

Листом від 22.11.2024 за вих. №1/4761 начальником відповідач-1 повідомив представника позивача, що заява ОСОБА_1 не була розглянута, оскільки вона подана до неналежного адресата. Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 не має, така комісія створена у ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26.12.2024 адвокатом Лавренчуком О.В. до ІНФОРМАЦІЯ_1 скеровано супровідний лист у якому вказано, що з метою розгляду заяви про надання відстрочки ОСОБА_1 надсилається заповнений екземпляр заяви про надання відстрочки на ім`я голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отримання такої заяви не заперечується відповідачами по справі.

Однак у відповідь на вказаний лист відповідач-1 своїм листом від 06.01.2024 за вих. №1/26 повідомив позивача, що його заява про надання відстрочки від мобілізації від 20.12.2024, яка надійшла до ІНФОРМАЦІЯ_1 31.12.2024 за вхідним 1/916 не може бути передана комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки ОСОБА_1 був переданий з обліку призовників по досягненню граничного віку та не звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 для взяття на військовий облік військовозобов`язаних. Також зазначено, що позивачем не було додано документів, що підтверджують відсутність першого ступеня споріднення (чоловіка та дітей такої особи, в тому числі усиновлених) або один із документів, що підтверджує неможливість здійснювати догляд за особою з інвалідністю ІІ групи та документи, що підтверджують неможливість здійснювати догляд особі другого ступеня спорідненості (рідний брат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ), або інші рідні брати чи сестри (а.с.33).

При розгляді даної справи судом не надається оцінка доводам позивача про наявність у нього права на відстрочку на підставі пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки відповідного рішення відповідачами не прийнято.

Спірним в межах даної справи є питання правомірності дій відповідача-1 щодо непередання за належність до комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 заяви позивача про надання відстрочки.

Надаючи оцінку таким діям відповідача-1, суд зазначає наступне.

Як уже зазначалося судом, за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку (пункт 58 Порядку №560).

Таким чином даним пунктом Порядку №560 передбачено право військовозобов`язаної особи подати заяву на отримання відстрочки від призову або до комісії відповідно районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або відділу такого територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними його електронного військо-облікового документа з додатку «Резерв+» (а.с. 23зворот).

У зв`язку із цим заява про надання відстрочки була подана позивачем саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як зазначив сам відповідач-1 у листі №1/4761 від 22.11.2024 комісія щодо розгляду заяв про надання військовозобов`язаним особам відстрочки від призову на військову службу створена при ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Приписами Порядку №560 не врегульовано процедури передачі заяв осіб, які звернулися із проханням оформити відстрочку з одного відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 до іншого.

З огляду на це суд вважає за можливим застосувати до спірних правовідносин положення статті 7 Закону України №393/96-ВР від 02.10.1996 «Про звернення громадян» відповідно до приписів якої, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово зазначала, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Тобто бездіяльність суб`єкта владних повноважень є такою, що порушує права і свободи особи в тому разі, якщо певні дії повинні були бути вчинені, але не вчиняються суб`єктом владних повноважень на реалізацію покладеної на нього компетенції.

З огляду на обставини даної справи та нормативне регулювання спірних правовідносин, суд приходить висновку, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , як суб`єкт владних повноважень до компетенції якого не належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання від ОСОБА_1 заяви та документів, які підтверджують наявність підстав для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, повинен був переслати таку заяву для розгляду за належністю до комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки такі дії відповідачем-1 вчиненні не були, таку поведінку ІНФОРМАЦІЯ_1 слід кваліфікувати як протиправну.

При цьому суд не приймає до уваги доводи відповідача-1 про неподання позивачем документів, що підтверджують підстави для надання останньому відстрочки від призову на військову службу (викладені у листі відповідача-1 від 06.01.2024 за вих. №1/26), оскільки відповідно до пункту 60 Порядку №560 вивчення заяви та поданих разом з нею документів, оцінку підстав для надання відстрочки здійснює комісія відповідного ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з тим, як зазначив сам відповідач-1 комісія щодо розгляду заяв про надання військовозобов`язаним особам відстрочки при ІНФОРМАЦІЯ_1 не створена.

Також суд відхиляє доводи відповідачів про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку як одну із підстав неможливості розгляду заяви позивача про надання відстрочки.

Так, у листі від 22.11.2024 за вих. №1/4761 та листі від 06.01.2024 за вих. №1/26 відповідачем зазначено, що заява позивача не може бути передана комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки ОСОБА_1 був переданий з обліку призовників по досягненню граничного віку та не звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 для взяття на військовий облік військовозобов`язаних.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №559, відповідно до частини дев`ятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», затверджено Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів та форму військово-облікового документа (надалі - Порядок «599).

Згідно з пунктами 1, 2, 14, 17 Порядку «559, військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа».

Військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації); у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №559.

Військово-обліковий документ на бланку видається (замінюється) за письмовою заявою громадянина України районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки або його відділом (відповідним органом СБУ, підрозділом розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку або виключення з військового обліку у випадках: взяття громадянина на військовий облік як призовника, військовозобов`язаного або резервіста;

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (далі - Порядок №1487).

Відповідно до пункту 81 порядку №1487 взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пунктах 15, 15-1 цього Порядку та підпункті 10-1 пункту 1 додатка 2).

В свою чергу, згідно пункту 15 вказаного Порядку за умови запровадження інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, відповідно до Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» взяття на військовий облік, зняття з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відомості про яких наявні та актуалізовані (верифіковані) в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, за умови дотримання ними правил військового обліку здійснюється на підставі відомостей про декларування, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання осіб в електронній формі, надісланих органами, що здійснюють реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб (далі - органи реєстрації) через єдину інформаційну систему МВС до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до долученого до позовної заяви витягу з військово-облікової системи «Резерв+», сформованого 10.07.2024, позивач перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 (Локачі), категорія обліку: військовозобов`язаний, дата уточнення даних - 10.07.2024 (а.с.23 зворот).

Таким чином, наявний у позивача електронний військово-обліковий документ свідчить про перебування останнього на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим порушення позивачем вимог правил військового обліку може мати наслідком настання відповідальності останнього, однак це не може бути підставою для не розгляду по суті заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації без прийняття відповідного рішення.

Не приймається до уваги судом також доводи відповідача-2 про необхідність врахування при розгляді даної справи правового висновку Верховного Суду, що викладений у постанові від 07.11.2024 у справі №340/2502/23, оскільки в межах справи №340/2502/23 судами встановлено, що особа не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_1 із документами, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а відповідачем листом від 05.04.2023 вих. №6/3924 надано відповідь на адвокатський запит.

Натомість, в даній справі ОСОБА_1 подано до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про надання відстрочки від призову на військову службу на підставі пункту 14 частини 1 статті 23 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з відповідними додатками на підтвердження таких обставин.

Така заява підписана особисто позивачем, що не заперечується відповідачем-2. Надсилання заяви позивача (яка підписана ним особисто) до ІНФОРМАЦІЯ_1 адвокатом позивача не свідчить про те, що така заява не подавалася позивачем особисто.

Відтак, як встановлено судом вище, бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не передання заяви ОСОБА_1 від 20.12.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації для розгляду за належністю до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 має ознаки протиправної, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині слід задовольнити.

При вирішенні спору в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності відповідача-2 та зобов`язання його вчинити певні дії, суд враховує наступне.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм випливає, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб факт порушення був обґрунтованим. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Визначення обсягу вимог, що підлягають судовому захисту є диспозитивним правом позивача. При цьому, підстави, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права на звернення до суду і для задоволення його вимог, визначаються позивачем самостійно. Суд під час прийняття рішення вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються і яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин (стаття 244 КАС України).

Як встановлено судом заява ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу не надходила на розгляд до комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на вказане у суду відсутні підстави вважати, що права позивача будуть порушені при надходженні його заяви до комісії відповідача-2.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо (ймовірно) будуть порушені у майбутньому, то відповідно питання щодо визнання бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язання його вчинити відповідні дії є передчасним.

А тому суд вважає, що у цій справі наявні фактичні і правові підстави для ухвалення судом рішення про часткове задоволення позову шляхом визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не передання заяви позивача про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації для розгляду за належністю голові комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язання відповідча-1 здійснити дані дії.

Згідно з частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 1937,92 грн.

Оскільки суд задовольняє позов частково, то на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 968,96 грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 72, 73, 74-76, 77, 90, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо непередання заяви ОСОБА_1 від 20.12.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 14 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка зареєстрована 31.12.2024 за номером 1/916, для розгляду за належністю голові комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 надати заяву ОСОБА_1 від 20.12.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 14 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка була зареєстрована 31.12.2024 за номером 1/916, для розгляду голові комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано судом 20 травня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач-1: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 )

Відповідач-2: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя Н. В. Стецик