Справа № 300/9794/24
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" травня 2025 р. справа № 300/9794/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Модультранс" до Відділу державного нагляду (контролю) в Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу № 136988 від 27.08.2024
ВСТАНОВИВ:
Представник приватного підприємства "Модультранс" (далі також позивач, ПП "Модультранс") звернувся в суд з адміністративним позовом з вимогами до Відділу державного нагляду (контролю) в Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі також - відповідач, відділ), Державної служби України з безпеки на транспорті (далі також - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови № 136988 від 27.08.2024 про застосування адміністративного-господарського штрафу.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліку позовної заяви (а.с.36).
17.01.2025 позивачем зазначений в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недолік усунуто, відтак ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.01.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.44-45).
Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.08.2024 Відділом державного нагляду (контролю) в Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу за № 136988, згідно якої до позивача, на підставі абзацу 6 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 34 000,00 грн за порушення статті 34, 53 Закону України "Про автомобільний транспорт". Вважає оскаржувану постанову протиправною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті направила відзив на позов, в якому представник відповідача позовних вимог не визнала, просила в задоволенні позову відмовити на тій підставі, що відповідачем проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ державний номерний знак НОМЕР_1 на території автостанції в м. Чернівці за адресою вул. Головна, 219 на предмет дотримання перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень. Встановлено, що перевізник здійснює міжнародні регулярні перевезення пасажирів за маршрутом м. Хмельницький (Україна) м. Лешно (Польща) з порушенням статті 34 та 53 Закону №2344-III, а саме: відсутня особиста карта водія в слоті цифрового тахографа, відсутня роздруківка на паперовому носії інформації щодо режиму праці та відпочинку водія за 16.06.2024, у зв`язку із чим відповідач, на підставі абзацу 6 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", за порушення ч. 8 статті 53 Закону України "Про автомобільний транспорт", постановою від 27.08.2024 за № 136988 до ПП "Модультранс" застосував адміністративно-господарський штраф у сумі 34 000,00 грн (а.с.12-13,79).
Відповідач - Відділ державного нагляду (контролю) в Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.
Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив не скористався.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у заяві по суті справи, встановив такі обставини.
16 червня 2024 року на підставі направлення на рейдову перевірку від 07.06.2024 №003526 та щотижневого графіка проведення рейдових перевірок старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті Піліпакою Р.М. на території автостанції в м. Чернівці за адресою вул. Головна, 219 проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ номерний знак НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 .
За результатами перевірки складено акт від 16.06.2024 №055907, в якому зафіксовано порушення вимог ЗУ "Про автомобільний транспорт", а саме, cт. 34, 53 ЗУ "Про автомобільний транспорт", при здійсненні міжнародних перевезень пасажирів за маршрутом "Хмельницький-Лешно" (Долвіл АІ №004510) перевізник не забезпечив на момент проведення перевірки документами, а саме: відсутня особиста карта водія в слоті цифрового тахографа, відсутня роздруківка на паперовому носії інформації щодо режиму праці та відпочинку водія за 16.06.2024. У тому числі порушення відповідальність за яке передбачена вимогами статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" абзац 6 частина 1, виконання перевізником України міжнародних перевезень пасажирів без документів визначених ст. 53 ЗУ "Про автомобільний транспорт".
Пояснення водія ОСОБА_1 "Даним правопорушенням не згідний і воно є незаконним".
Водій з актом ознайомлений та підписав його, копію акту отримав про що є відповідна відмітка (а.с.63).
У зв`язку з виявленими порушеннями в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу за № 136988, згідно якої до позивача, на підставі абзацу 6 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 34 000,00 грн за порушення статті 34, 53 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Не погоджуючись з даною постановою Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті, Приватне підприємство модультранс" звернулось до суду з позовом про визнання її протиправною та скасування.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які склалися між сторонами, суд зазначає таке.
Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулює Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).
Цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (стаття 3 Закону).
Згідно пункту 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53. 56, 57 і 59 Закону: додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
В силу статті 34 Закону №2344-III автомобільний перевізник повинен, серед іншого, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.
Відповідно до частини 4 статті 53 Закону №2344-III при виконанні міжнародних перевезень пасажирів резиденти України повинні мати:
дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення;
свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;
список пасажирів (при нерегулярних та маятникових перевезеннях);
білетно-облікову документацію;
У транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів установлюються і використовуються контрольні пристрої тахографи (ч. 7 ст. 53 цього Закону).
Частина 8 статті 53 Закону №2344-III встановлює, що водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.
Таким чином, автомобільні перевізники мають обов`язок забезпечити, а водії пред`явити особам, які здійснюють контроль за дотриманням законодавства про автомобільний транспорт, документи, на підставі яких здійснюються міжнародні перевезення.
Крім того, на водіїв покладається обов`язок допускати до перевірки тахографів посадових осіб Укртрансбезпеки, надавати їм тахокарти, а також разі, якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздрукувати інформацію про роботу та відпочинок водіїв.
Законодавець виклав статтю 53 Закону №2344-III таким чином, що включив у її зміст на ряду із іншими документами також вимогу роздрукувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.
Тому суд звертає увагу на те, що твердження позивача, що роздруківка на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія не є обов`язковим документом, який водій має пред`явити особі, що здійснює перевірку, не узгоджується з нормами законодавства.
Згідно з частиною 1 статті 18 Закону №2344-III з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу вод їв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України: здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці.
Контроль за роботою водіїв транспортних засобів відповідно до частини 2 статті 18 Закону №2344-III має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.
Згідно з пунктом 1.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі - Інструкція №385) встановлено, що ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
Відповідно до пункту 1.4 Інструкції №385 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі.
Згідно з п. 3.3 Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом: має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом: у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
У відповідності до пункту 3.6. Інструкції № 385 перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР (994 016) здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР) (994 016); наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку; дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа; дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом; наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.
Отже, саме перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт, зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, зберігають протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірки тахографа, дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом. При цьому, водії повинні мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, заповнені тахокарти у разі використання аналогового тахографа або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.
Тобто, наведені норми зобов`язують водія транспортного засобу, обладнаного цифровим тахографом. мати роздруківку даних роботи тахографа.
Водій зобов`язаний вставляти картку водія у слот тахографу та активувати її перед початком кожної поїздки, шляхом підтвердження інформації про особу водія, часу та країни, а у разі перетину кордону додавати дані про країну, у такому випадку тахограф фіксує відомості про здійснення водієм перевезення із фіксуванням часу руху та стоянки, швидкості, відстані, обертів шасі. Саме використання водієм своєї картки під час всієї поїздки (руху транспортного засобу) надає можливість роздруковувати на паперовому носії (папері за аналогією до паперу касового апарату) інформацію про його роботу та відпочинок.
Відтак, у разі незастосування водієм особистої картки під час руху транспортного засобу в межах однієї поїздки (не вставлення її у слот тахографу. виймання із слота тахографу завчасно та не активування) унеможливлює отримання інформації про роботу та відпочинок конкретного водія протягом коректного дня як протягом поточної, так і попередніх поїздок.
Матеріалами справи встановлено, що під час проведення перевірки, виявлено, що в слоті цифрового тахографа відсутня особиста картка водія. На підтвердження цього інспектором було здійснено роздруківку даних тахографа, яка засвідчує цей факт. Таким чином, реєстрація в автоматичному режимі інформації про рух транспортного засобу та періоди роботи водія ОСОБА_1 за 16.06.2023 року не здійснювалася, що є порушенням положень Наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010 та інтерпретується як відсутність документу.
Згідно із абзацом першим частини першої статті першої Закону України "Про інформацію", документ - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.
Роздруківка на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водіїв, підпадає під ознаки документу, що передбачені відповідними положеннями Закону України "Про інформацію", оскільки призначена для фіксації інформації про режим праці та відпочинку водія.
Відповідач звертає увагу суду, що роздруківка даних роботи тахографа є причинно- наслідковим зв`язком правильного використання особистої картки водія.
За умови неправильного використання особистої картки водія чи невикористання її здійснити належну роздруківку з цифрового тахографу є неможливим.
Позивачем долучено до матеріалів справи роздруківку даних роботи цифрового тахографа за 16.06.2024, яка зроблена інспектором під час перевірки.
Сторінки 17, 18 посібника містять приклади роздруківок та пояснення щодо умовних позначень такого ж тахографа, яким обладнаний автомобіль перевізника.
Дослідивши зміст роздруківки, долученої до матеріалів справи вбачається, що в ній відсутня інформація про водія (біля піктограми водія - прочерки), тобто це свідчить про те. що водій не використовував особисту картку, внаслідок чого він не надав роздруківку на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водіїв, що є порушенням статті 53 Закону України "Про автомобільний транспорт", Інструкції № 385.
Відповідно до пункту 25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Пункт 26 Порядку №1567 встановлює, що про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).
Від позивача 05.08.2024 на адресу відповідача надійшла заява про передачу справи та подальший її розгляд у Відділ державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області, тобто за місцем виявлення порушення. Заява ПП "Модультранс" задоволена (а.с.74-75).
Суд зазначає, що позивачеві двічі надіслано повідомлення про розгляд справи, що зазначив він сам у позовній заяві та це підтверджується доданими до позову повідомленнями. Тобто, починаючи з дати виявлення порушення (отримання копії акту) - 10 червня 2024 року і до 05.08.2024 у позивача було достатньо часу подати пояснення, заперечення по акту №055766 чи скористатися правовою допомогою.
Натомість, позивачем цього зроблено не було.
Тому суд вважає, що доводи позивача про те, що йому не було відомо про час та місце розгляду справи не відповідають дійсності.
Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Невиконання чи неналежне виконання господарських зобов`язань ПАТ "Укрпошта". навіть якщо б останнє і мало місце, не може бути підставою для звільнення суб`єкта господарювання від відповідальності за порушення законодавства.
Зазначену позицію висловив ВСУ у постанові від 14.12.2023у справі №280/1426/20.
Враховуючи зазначене, посадовими особами Укртрансбезпеки вжито всіх заходів на виконання пункту 26 Порядку № 1567 та дотримано процедури повідомлення перевізника про час та місце розгляду справи.
Пункт 27 Порядку № 1567 визначає, у разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів.
27.08.2024 в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області розглянуто матеріали справи за відсутності позивача, оскільки останній не з`явився та винесено постанову від 27.08.2024 №136988 про застосування до ПП "Модультранс" адміністративно-господарського штрафу за порушення, за яке передбачена відповідальність абзацом 6 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомив позивача про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, керівник територіального органу Укртрансбезпеки правомірно розглянув справу без участі представника ПП "Модультранс".
Таку ж позицію висловив Верховний Суд у постанові від 01 березня 2018 року у справі № 820/4810/17 де колегія суддів звертає увагу, що нормами Порядку № 1567 не установлено обов`язкової присутності суб`єкта господарювання під час розгляду справи про порушення транспортного законодавства. Неявка суб`єкта господарювання не є перешкодою для розгляду такої справи та винесенню органом державного контролю постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу. Відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу можливості спростувати вину у суді, та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Що стосується зазначення у позовній заяві позивачем про те, що таким чином поза увагою органу контролю підчас розгляду акту перевірки за яким прийнято постанову про накладення штрафу залишились істотні обставини такі як:
- наявність складу правопорушення за яке передбачено відповідальність cт. 53 З У «Про автомобільний транспорт», так як ПП "Модультранс" забезпечило дотримання та повний пакет документів передбачених ч. 4 ст. 53 ЗУ "Про автомобільний транспорт", а документи які начебто були відсутні згідно ату перевірки не передбачені в числі необхідних до при виконанні міжнародних перевезень пасажирів резидентами України, суд зазначає таке.
Правопорушення, за яке ПП "Модультранс" притягнуто до відповідальності - це відсутність роздруківки на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія ОСОБА_1 . Такий документ передбачений не частиною 4 статті 53 Закону України "Про автомобільний транспорт", як зазначає позивач, а частиною 8 цієї ж статті, оскільки законодавець виклав статтю 53 Закону №2344-III таким чином, що включив у її зміст на ряду із іншими документами також вимогу роздрукувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв. Аналогічну норму містить п. 3.3 Інструкції № 385.
Суд звертає увагу на те, що факт відсутності такого документа не заперечує сам позивач, а лише посилається на те, що такий документ не є обов`язковим.
Також позивач зазначає, що суб`єкт правопорушення, зокрема автобус на час перевірки жодного відношення до ПП "Модультранс" не мав, так як рейс здійснювався іншим транспортним засобом, який отримав механічні пошкодження, то суд зазначає таке.
Суб`єктом правопорушення є "Модультранс", а не як стверджує позивач "автобус". Те, що ПП "Модультранс" на момент проведення перевірки не був власником транспортного засобу абсолютно не змінює того, що саме він виступав автомобільним перевізником. Відповідно до статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Тобто, правовий статус перевізника не пов`язаний з статусом власника транспортного засобу. Автомобільним перевізником є той, хто надає відповідну послугу, а не власник/користувач транспортного засобу.
Той факт, що ПП "Модультранс" виступав перевізником, підтверджується дозволом України, який надав водій інспектору, фото транспортного засобу, де на трафареті також заначений перевізник.
Саме тому, оскаржуваною постановою застосовано адміністративно-господарський штраф до позивача, а не до власника транспортного засобу.
У позові зазначено також те, що наявність факту порушення, а саме яким тахографом обладнаний автобус, та до якої особи він адаптований. Так, цифровий тахограф був адаптований під ПП "Модультранс" тільки 19.06.2024, а на момент перевірки він рахувався за іншою особою про, що наявні відповідні докази, а від так сам факт не адаптації тахографа не складає складу правопорушення, більше того описаний факт порушення повністю спростовується наявним відповідним роздрукування, суд зазначає, що позивачем невірно тлумачаться норми законодавства, що регулюють питання використання контрольного пристрою (тахографа) та самого порушення, за яке він притягнутий до відповідальності. Пункт 2.7 Інструкції № 385 визначає, що за результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1. Тобто, тахограф адаптується не під перевізника, як стверджує позивач, а під транспортний засіб, на якому він встановлений. В акті, який складений за результатами перевірки зафіксовано порушення - відсутність роздруківки на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія, а не за відсутність протоколу перевірки та адаптації тахографа. Це абсолютно два різні документи. Роздруківка, на яку посилається позивач засвідчує те, що водій всупереч вимогам законодавства не використовував особисту картка. Заме за це порушення до ПП "Модультранс" застосовано адміністративно- господарський штраф.
Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.
Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права. - свободи, інтереси та (або) обов`язки.
Суд розглядає адміністративні справи м інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки. Таким чином, наведеними вище нормативними актами.
Враховуюче вищевикладене, суд вважає, що доводи позовної заяви не підтверджують порушення в діях контролюючого органу під час проведення рейдової перевірки, а оскаржуваний акт індивідуальної дії є таким, що прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.
Рішенням ЄСПЛ від 19.04.1993 у справі "Краска проти Швейцарії" визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути "почуті", тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

На необхідності застосування вказаних норм та надання сторонам у справі свободи під час вибору аргументів на підтвердження своєї позиції також неодноразово наголошено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 07.02.2019 (справа № 9901/682/18) та від 19.12.2019 (справа № 9901/610/18).

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Суд звертає увагу, що в адміністративному судочинстві діє принцип офіційного з`ясування усіх обставин справи, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4 частини 3 статті 2, частини 2, 4 статті 9, частина 3 статті 77, частина 6 статті 94 КАС України).

Приписами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що відповідач обґрунтував правомірність застосування до позивача штрафу на суму 34 000,00 грн згідно оскаржуваної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу за № 136988 від 27.08.2024.

З огляду на наведене, суд прийшов до переконання, що приймаючи оскаржуване рішення, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а відтак в задоволенні даного позову слід відмовити.

Судові витрати, які підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову Приватного підприємства "Модультранс" (, вул. Трудова, 1Г, м. Снятин, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78300) до Відділу державного нагляду (контролю) в Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Руська, 248 "У", м. Чернівці, Чернівецька область, 58023), Державної служби України з безпеки на транспорті (, вул. Фізкультури, 9, м. Київ, 03150) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу № 136988 від 27.08.2024, відмовити.

Позивачу та відповідачу - Державній службі України з безпеки на транспорті рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.