Справа № 160/29967/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2025 року м. Дніпросправа № 160/29967/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «А-ЕНЕРГІЯ»

на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року (суддя М.В. Дєєв) у справі № 160/29967/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «А-ЕНЕРГІЯ» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року у справі №160/29967/24 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «А-ЕНЕРГІЯ» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень задоволено, визнано протиправними та скасовано рішення Дніпровської митниці щодо класифікації товарів від 18.09.2024 року №24UA0-КТ та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA110080/2024/000204.

26.02.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 160/29967/24 щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 15 375,00 грн.

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року у справі № 160/29967/24 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю А-ЕНЕРГІЯ про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю А-ЕНЕРГІЯ судові витрати у розмірі 1000 грн. (одна тисяча гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці.

В іншій частині заяви - відмовлено.

Суд зазначив, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду справи не є належним чином обґрунтованою та завищеною у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг і витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на те, що предметом спору, є справа незначної складності, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з вимогами, які заявлені у позовній заяві, суд вказав, що розмір вказаних витрат має бути зменшений до 1000 гривень.

Стягнення витрат на правову допомогу у вказаній сумі суд вважав цілком співмірним

зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг.

Не погодившись з додатковим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «А-ЕНЕРГІЯ» подало апеляційну скаргу, в якій просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у стягненні судових витрат та прийняти нову постанову про стягнення цих витрат.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що відшкодування судових витрат особам, на користь яких ухвалено судове рішення, є одною із основних засад судочинства. Зазначає, що інститут судових витрат виконує у тому числі превентивну та стимулюючу функції. Звертає увагу, що спірне рішення відповідача зумовило сплату позивачем завищених митних платежів, а також використання позивачем кредитних коштів. Вважає, що витрати на правничу допомогу у розмірі 15375 грн. є абсолютно співмірними зі складністю справи та її значенням для позивача.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити додаткове рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Відповідно статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Так, ч. 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на правничу допомогу (ч.3 ст. 132 КАС України).

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що позивачем з метою підтвердження витрат на правничу допомогу подано суду першої інстанції докази, згідно яких витрати позивача на правничу допомогу в суді першої інстанції у справі № 160/29967/24 складають 15 375 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В свою чергу, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, спір у справі №160/29967/24 не може вважатися складним як і з огляду на наявність численної судової практики, так і з оглядну на наявність 8 роз`єднаних справ із типовими правовідносинами.

Отже, спір у цій справі не потребує особливих адвокатських знань та вмінь, а також значних витрат часу адвокатом на надання послуг.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд першої інстанції дослідив зміст наданих позивачем документів, які зокрема містять перелік наданих послуг адвокатом, витрачений адвокатом час, розмір витрат позивача.

В свою чергу, оцінивши складність справи, складність та обсяг наданих адвокатом послуг, з огляду на подані документи, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, враховуючи критерії розумності та співмірності до заявленої суми понесених витрат, значенням справи для сторони, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на правничу допомогу в зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції саме у розмірі 1000,00 грн., адже такий розмір відповідає принципам співмірності та розумності. Натомість, зворотні аргументи скаржника, свого підтвердження не знайшли.

Підсумовуючи, апеляційний суд вважає, що судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Підстави для зміни або скасування додаткового рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «А-ЕНЕРГІЯ» залишити без задоволення, а додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року у справі № 160/29967/24 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 21.05.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк