Справа № 500/2104/25
Суддя: Грицюк Роман Петрович
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/2104/25

21 травня 2025 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Грицюка Р.П., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою від 17.04.2025 позовну заяву залишено без руху.

На виконання ухвали суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду. У якій позивачка повідомляє суд, що не отримувала оскаржувані ППР, а із ними ознайомилася лише після відкриття провадження у справі №500/1167/25 від 11.03.2025 за позовом ГУ ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

З огляду на викладені у заяві доводи, суд ухвалою від 29.04.2024 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

Натомість, до суду від Головного управління ДПС у Тернопільській області надійшло клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 у справі №500/2104/25 без розгляду з підстав пропуску строку на звернення до суду.

Головне управління ДПС у Тернопільській області вважає, що підстави для поновлення строку для звернення до суду позивача не відповідають дійсності, з огляду на те, що ОСОБА_1 зверталася до Головного управління ДПС у Тернопільській області із заявою для звірки даних від 27.08.2024 (вх.№36055/6 від 27.08.2024) в якій зазначається, що станом на 27 серпня 2024 ГУ ДПС у Тернопільській області проведено нарахування в електронному кабінеті платника податків від 04 серпня 2024 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості. Сума нарахування складає: 75840,38 грн, 46671,00 грн, 70877,69 грн.

Тобто, як вбачається із сум грошових зобов`язань, ці нарахування визначені в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні від 08.03.2024 №0-1915-UA0042862, яке оскаржується в даній справі, а отже ОСОБА_1 була обізнана із обставинами, які призвели до звернення із позовною заявою до суду, та, за твердженнями відповідача, вводить в оману суд про обізнаність із податковими зобовязаннями лише після відкриття провадження у справі №500/1167/25 від 11.03.2025.

В обґрунтування клопоатння відповідачем вказано, що у даних правовідносинах момент виникнення права на оскарження платником податків податкового повідомлення-рішення виникає з дня, коли позивачка дізналася про порушення своїх прав (свобод чи інтересів), а саме - 04 серпня 2024, адже це день, коли, як заявляє ОСОБА_1 в заяві про звірку даних, виникли нарахування в електронному кабінеті платника податків.

Відповідач просить врахувати суд, що протягом часу, відколи позивачка дізналася про нарахування податку на нерухоме майно, нею подавалася заява про звірку даних до контролюючого орану (27.08.2024), що свідчить про обізнаність вказаних нарахувань та суперечить підставам, зазначеним ОСОБА_1 з метою поновлення строку для звернення до суду із позовною заявою.

Тобто, право на звернення до суду із позовною заявою у позивачки виникло з 04.08.2024 та протягом шести місяців, проте, позовна заява подана до суду лише 11.04.2025.

Відповідач вважає, що позивачкою попущено, визначений частиною другою статті 122 КАС України, шестимісячний строк для звернення до суду.Відповідач вважає, що у даних правовідносинах момент виникнення права на оскарження платником податків податкового повідомлення-рішення виникає з моменту коли вона дізналась про наявність боргу, а саме з моменту відображення в електронному кабінеті платника податків 04.08.2024 інформації про нарахування по податку на нежитлову та житлову нерухомість, що підтверджується у заяві поданій позивачкою 27.08.2024 до ГУ ДПС у Тернопільській області.

Так, позивач вказує, що про наявний борг не знала, а дізналася лише після відкриття провадження у справі №500/1167/25, а отже і про існування податкових повідомлень-рішень. Проте, Головне управління ДПС у Тернопільській області вважає таке твердження не відповідає дійсності, оскільки у контролюючого органу наявна інформація, що є протилежною зазначеній в позовній заяві, з огляду на те, що ОСОБА_1 зверталася до Головного управління ДПС у Тернопільській області із заявою для звірки даних від 27.08.2024 (вх.№36055/6 від 27.08.2024), в якій позивачкою стверджується, що станом на 27 серпня 2024 року ГУ ДПС у Тернопільській області проведено нарахування в електронному кабінеті платника податків від 04 серпня 2024 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості. Сума нарахування складає: 75840,38 грн, 46671,00 грн, 70877,69 грн.

Розглянувши клопотання, суд зазначає про таке.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 29.09.2022 у справі №500/1912/22 висловив правову позицію, відповідно до якої при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також Верховний Суд вказав, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до рекомендацій 02.03.2023 Радою суддів України, рекомендовано судам виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для залишення позову без розгляду в цій справі, відтак, клопотання відповідача про залишення позову без розгляду не підлягає задоволенню.

Поряд із цим суд зазначає, що відповідно до частини тринадцятої статті 171 КАС України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Після відкриття провадження у даній справі суд встановив, що позовну заяву позивачем подано без додержання вимог, викладених у статті 161 КАС України, а тому її належить залишити без руху з огляду на таке.

Так, згідно із частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За правилами частин першої, другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення 08.03.2024 №0-1915-UA0042862 та від 08.03.2024 №0-1915- UA0042862.

У той же час позивач звернулася до суду з цим позовом 11.04.2025, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дана правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №160/11673/20.

Судова палата вважає, що такий висновок не суперечить пункту 56.18 статті 56 ПК України, який закріплює право на звернення до суду з позовом у будь-який момент після отримання такого рішення, але при реалізації цього права має враховуватися строк давності.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis рішення у справі "Перетяка та Шереметьев проти України" (Peretyaka And Sheremetyev v. Ukraine) від 21 грудня 2010 року, заяви № 17160/06 та №35548/06, § 33).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 січня 2023 року у справі №140/1770/19 зауважила, що частинами другою та третьою статті 122 КАС України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що позивач не скористалася процедурою адміністративного оскарження спірних податкових повідомлень-рішень, шляхом подачі відповідної скарги до ДПС України, а тому строк для звернення до суду з позовом про їх оскарження становить шість місяців, а моментом початку його відліку є день, коли вона дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Процесуальний кодекс установлює обмеження щодо відповідних судових процедур.

Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Таким чином, поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.

Критеріями оцінки причин поважності пропуску строку звернення до суду є: 1) обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк (є причиною); 2) обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла або тривала протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу п`ятиденного строку для усунення недоліків шляхом подання (надіслання) до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду у якій вказати підстави для поновлення строку та додати докази поважності причин пропуску цього строку, враховуючи обізнаність з 04.08.2024 позивачки з наявністю податкового боргу згідно спірних податкових повідомлень-рішень від 08.03.2024.

За нормами частини чотирнадцятої статті 171 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду (частини п`ятнадцята статті 171 КАС України).

Керуючись статтями 161, 171, 241, 243, 256, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Тернопільській області від 20.05.2025 про залишення позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у справі №500/2104/25 без розгляду відмовити.

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання необхідних документів на адресу суду: 46001, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 6.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення зазначених недоліків у встановлений судом строк, відповідно до частини п`ятнадцятої статті 171 КАС України позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали окремо від рішення суду не допускається. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 21 травня 2025 року.

Головуючий суддя Грицюк Р.П.