Справа № 380/4614/25
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 рокусправа № 380/4614/25
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (21100, вул. Хмельницьке шоссе 7, м. Вінниця, ) в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії від 03.03.2025 №52;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області зарахувати до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» наступні періоди роботи: страхового стажу в російській федерації з 11.03.2008 по 17.02.2009, з 19.02.2009 по 14.03.2010, з 25.05.2011 по 20.08.2014 , з 30.10.2014 по 30.04.2015 ;з 01.03.2016 по 10.03.2022, за Списком №2 (посада електромонтер з обслуговування бурових): з11.03.2008 по 17.02.2009, з 19.02.2009 по 14.03.2010 , з 25.05.2011 по 20.08.2014, з 30.10.2014 по 30.04.2015 ;з 01.03.2016 по 10.03.2022, з 07.11.2022 по 24.02.2025 та повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 24.02.2025;

- стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати ,які полягають у сплаті судового збору в розмірі 968.96 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 ( далі- позивач) після досягнення 60-річного віку набув право на призначення пенсії відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки працював електромонтером з обслуговування бурових установок, що включено до Списку № 2 виробництв, робіт, професій і посад із шкідливими та важкими умовами праці. 24.02.2025 позивач подав заяву про призначення пенсії через вебпортал Пенсійного фонду України. Відповідно до абзацу 14 пункту 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління ПФУ № 22-1 від 25.11.2005, після реєстрації заяви електронна пенсійна справа формується та передається до відповідного структурного підрозділу ПФУ. 03.03.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області винесено рішення № 52 про відмову в призначенні пенсії, мотивуючи це не зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи позивача на території російської федерації, а також у Хрестищенському відділенні бурових робіт. У рішенні вказано, що страховий стаж позивача становить 16 років 4 місяці 6 днів. При цьому Пенсійний фонд України у Вінницькій області зазначив, що у зв`язку з припиненням участі російської федерації з 01.01.2023 в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення, до стажу зараховуються лише періоди роботи на території РРФСР до 31.12.1991. Позивач вважає таке рішення протиправним з огляду на низку юридичних підстав, які свідчать про порушення його права на пенсійне забезпечення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Кухар Н.А.

Ухвалою судді від 11 березня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Головне управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області ( далі відповідач) подав відзив на позовну заяву (вх. №25550 від 26.03.2025 року) в якому просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне.

Представник відповідача вказав на те, що оскаржуваним рішенням позивачу відмовлено у призначені пенсії, оскільки обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи у російській федерації . Вказує про те, що позивачу правомірно відмовлено у призначені пенсії, про що винесено рішення № 52 від 03.03.2025. Звертає увагу, що пенсії громадянам, які проживали/працювали на території російської федерації, призначаються на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До страхового стажу зараховуються періоди роботи на території РФСР по 31 грудня 1991 року, а заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії враховується за періоди страхового стажу, набутого на території України, на умовах, визначених ч. 1 ст. 40 Закону України №1058. Зазначає про те, що відповідно до наявних документів та індивідуальних відомостей з Державного реєстру застрахованих осіб, страховий стаж Позивача становить 16 років 4 місяці 6 днів. Пільговий стаж, що дає право на пенсію на пільгових умовах, у позивача відсутній. За результатами розгляду поданих до заяви документів, до страхового стажу не було зараховано наступні періоди: період навчання з 01.09.1986 по 17.06.1992, що підтверджується дипломом серії НОМЕР_2 від 19.06.1992, у зв`язку з тим, що зазначений період перетинається з періодом трудової діяльності, а отже, не може бути одночасно зарахований як навчання; періоди роботи на території російської федерації: з 11.03.2008 по 17.02.2009; з 19.02.2009 по 14.03.2010; з 25.05.2011 по 20.08.2014; з 30.10.2014 року по невстановлену дату (дата звільнення відсутня у зв`язку з неповною копією трудової книжки відсутні сторінки 18 19); з 01.03.2016 по 10.03.2022. Вказані періоди не враховані до страхового стажу, оскільки, починаючи з 01.01.2023, Російська Федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Відтак, після зазначеної дати періоди трудової діяльності на території Російської Федерації не підлягають зарахуванню до страхового стажу для цілей пенсійного забезпечення на території України. У зв`язку з цим, до страхового стажу може бути зараховано лише періоди роботи на території російської федерації до 31.12.1991, за умови належного документального підтвердження таких періодів.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Позивач є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 .

24.02.2025 ОСОБА_1 , (вік на дату звернення 60 років), звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

03.03.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області розглянуто заяву позивача за принципом екстериторіальності та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії №52. В обґрунтування відмови у призначенні пенсії, відповідачем зазначено наступне: у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу

Не погоджуючись з прийнятим рішенням про відмову у призначенні пенсії, позивач звернулася до суду з позовом.

При вирішення спору суд виходить з наступного.

Гарантії громадянам України права на пенсії встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Порядок дій територіальних органів Пенсійного фонду України при розгляді та вирішенні заяв фізичних осіб - громадян з приводу призначення, перерахунку пенсії конкретизований нормами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1), у силу яких рішення за матеріалами звернення має бути прийнято протягом 10 днів з дня надходження документів у формі протоколу.

Відповідно до п. 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Згідно з п. 4.3 Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії, орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. п. 1, 2, 27 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 18 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, з аналізу наведених норм слідує, що трудова книжка, в якій містяться всі необхідні та точні записи про періоди роботи, є основним документом, що підтверджує стаж роботи. За наявності такої трудової книжки підтверджувати трудовий стаж іншими документами законодавством не вимагається.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 р. за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Відповідач обгрунтовує оскаржуване рішення тим, що починаючи з 01.01.2023, російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Відтак, після зазначеної дати періоди трудової діяльності на території російської федерації не підлягають зарахуванню до страхового стажу для цілей пенсійного забезпечення на території України.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Приписами частини другою статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі Україна та російська федерація.

Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди (стаття 5 Угоди).

Відповідно до статті 1 Угоди пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Статтею 13 Угоди встановлено, що пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення" постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві. Зазначена вище постанова набрала чинності 02.12.2022.

Відтак, до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022 Україна, як держава - учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Суд зазначає, що за наявності чинних у період роботи особи положень Угоди, що передбачали відповідне право, така особа не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у зарахуванні спірного періоду роботи до страхового стажу.

Крім того, наявна в матеріалах справи трудова книжка не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на зарахування відповідних періодів до стажу з тих міркувань, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинено співробітництво з країною-агресором. Позиція відповідача суперечить принципу верховенства права, оскільки право позивача на призначення пенсії не пов`язується з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин з однією з держав-учасниць Угоди.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач прийняв оскаржуване рішення з порушенням норм законодавства, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії від 03.03.2025 №52 слід скасувати.

Суд не надає оцінки стажу позивача, який він просить зарахувати до страхового стажу що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як такий не був підставою для відмови у призначенні пенсії, а тому у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання зарахувати до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» наступні періоди роботи: страхового стажу в російській федерації з 11.03.2008 по 17.02.2009, з 19.02.2009 по 14.03.2010, з 25.05.2011 по 20.08.2014 , з 30.10.2014 по 30.04.2015 ;з 01.03.2016 по 10.03.2022, за Списком №2 (посада електромонтер з обслуговування бурових): з11.03.2008 по 17.02.2009, з 19.02.2009 по 14.03.2010 , з 25.05.2011 по 20.08.2014, з 30.10.2014 по 30.04.2015 ;з 01.03.2016 по 10.03.2022, з 07.11.2022 по 24.02.2025 слід відмовити.

Позовна вимога щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 24.02.2025 підлягає задоволенню з врахуванням мотивів суду.

Слід зазначити, що обов`язок Головного управління ПФУ у Вінницькій області здійснити повторний розгляд заяви зумовлений тим, що спірний період роботи досі не було зараховано до страхового стажу позивача. Водночас саме Пенсійний фонд України є єдиним уповноваженим органом, який здійснює призначення пенсій та підготовку відповідних документів, необхідних для їх виплати.

Таким чином, вирішення питання щодо зарахування відповідного періоду до страхового стажу, а також призначення і виплати пенсії є виключною компетенцією органів Пенсійного фонду України, що і зумовлює необхідність повторного розгляду поданої заяви.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 968,96 грн.

Отже, відповідно до положень ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в розмірі 646 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 256, 258, 261-262, 294, України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії від 03.03.2025 №52.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.02.2025 про призначення пенсії за віком відповідно до приписів ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 646 (шістсот сорок шість) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Реквізити сторін справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (21100, вул. Хмельницьке шоссе 7, м. Вінниця, ).

СуддяКухар Наталія Андріївна