Справа № 240/12107/19
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

21 травня 2025 року

м. Київ

справа №240/12107/19

адміністративне провадження № К/990/18797/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Стародуба О.П., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України

на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року (суддя Лапій С.М.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2025 року (колегія у складі суддів Кузьменка В.В., Ганечко О.М., Сорочка Є.О.)

у справі № 240/12107/19

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України (далі - Міноборони, відповідач, скаржник), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати п. 60 рішення Комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, викладене у формі протоколу від 13.10.2017 № 107, яким позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду III групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини;

- зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу як інваліду III групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 1 січня 2017 року, відповідно до Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, (далі - Порядок № 975);

- визнати протиправним та скасувати п. 22 рішення Комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, викладене у формі протоколу від 05.07.2019 № 88, яким позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною групи інвалідності;

- зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку зі зміною групи інвалідності у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 01.01.2019, відповідно до Закону № 2011-XII та Порядку № 975.

Київський окружний адміністративний суд рішенням від 20.06.2024, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2025, позов задовольнив.

02.05.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Міноборони, в якій останнє з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.06.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2025, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У цій справі оскаржуються рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, в частині відмови позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ, а також у зв`язку зі зміною групи інвалідності.

Київський окружний адміністративний суд в ухвалі від 15.03.2024 про прийняття справи провадження вирішив питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

У такому разі ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Проте у поданій касаційній скарзі відсутні як такі посилання на існування обставин, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Таким чином, рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.06.2024 та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2025, прийняті у даній справі, не можуть бути оскаржені в касаційному порядку.

Стосовно доводів відповідача, що оскаржувані судові рішення суперечать висновкам Верховного Суду зробленим у постанові від 21.08.2019 у справі № 806/2187/18 та від 02.12.2020 у справі № 1.380.2019.006957, Суд зазначає про таке. У справах № 806/2187/18 та № 1.380.2019.006957 військовослужбовцям було відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги за наслідками встановлення групи інвалідності після встановлення ступеню втрати працездатності та у разі зміни групи інвалідності, оскільки з часу первинного встановлення ступеня втрати працездатності чи групи інвалідності до дня встановлення більшого ступеня втрати працездатності чи вищої групи інвалідності минуло понад два роки за одне й те ж ушкодження здоров`я, отримане під час виконання службових обов`язків чи військової служби. Проте в справі, що розглядається судом, позивачу встановлено ступінь втрати працездатності та зміну групи інвалідності у зв`язку з різними захворюваннями, які не пов`язані між собою. Отже, обставини у цій справі та у справах № 806/2187/18, № 1.380.2019.006957 не є подібними.

Крім того, щодо застосування норм ст. 16-3 Законів № 2011-ХІІ Верховний Суд у постановах від 19.09.2022 у справі № 240/8578/20, від 26.04.2023 у справі № 520/12925/2020, від 22.08.2024 у справі № 240/35207/21 висловив висновок про те, що:

« визначена у частині четвертій статті 163 Закону № 2011-XII заборона щодо виплати одноразової грошової допомоги, може мати місце лише у разі спливу дворічного строку саме після первинного встановлення інвалідності чи втрати працездатності через одне й те ж ушкодження здоров`я, а не внаслідок різних.

Суд апеляційної інстанції переглянув рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.06.2024 відповідно до такої правової позиції касаційного суду, та виходив з того, що суди попередніх інстанцій встановили, що позивач у різний час отримав два окремі ушкодження здоров`я, а саме: 1) під час виконання у 2015 році завдань антитерористичної операції внаслідок отриманої мінно-вибухової травми позивачу під час первинного огляду 30.03.2015 встановлено 5 % втрати працездатності без встановлення інвалідності; 2) внаслідок погіршення стану здоров`я у зв`язку з проходженням військової служби з 15.08.2017 позивачу під час первинного огляду встановлено інвалідність третьої групи та визначено 45 % втрати працездатності. Таким чином, комісія Міноборони не врахувала, що у 2017 році позивач під час проходженням військової служби отримав ушкодження здоров`я, внаслідок яких йому вперше 15.08.2017 встановлено ІІІ групу інвалідності, яка не пов`язана із травмою, отриманою позивачем у 2015 році за інших подій.

Разом з тим, Міноборони не обґрунтовує необхідність відступу від наведених вище висновків Верховного Суду щодо застосування норм права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За викладених обставин ГУ ПФ України в Хмельницькій області слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст.ст. 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2025 року у справі № 240/12107/19.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб

Суддя С.Г. Стеценко