Справа № 380/893/25
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/893/25 пров. № А/857/4494/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року про повернення позовної заяви (суддя Морська Г.М., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м.Львів, дата складання повної ухвали не зазначено),

в адміністративній справі №380/893/25 за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства "Львівавтодор",

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У січні 2025 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Львівського комунального підприємства "Львівавтодор", в якому просив: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невстановлення біля (максимально близько до входу) будинку №20 по вул. Зарицьких у м. Львова трьох місця для безоплатного паркування транспортних засобів водіїв з інвалідністю; 2) зобов`язати відповідача встановити біля (максимально близько до входу) будинку АДРЕСА_1 три місця для безоплатного паркування транспортних засобів водіїв з інвалідністю.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 позовну заяву, на підставі пункту 3 частини 4 статті 169 КАС України, повернуто позивачу. Роз`яснено позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

З цією ухвалою суду першої інстанції не погодився позивач, від імені якого представник оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права та без врахування релевантної практики Верховного Суду, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано висновки Верховного Суду, що наведені у постанові від 06 листопада 2024 року по справі № 483/346/24. Скаржник просить суд врахувати те, що ордер серії ВС №1339386 від 17 січня 2025 року був додатком до позовної заяви, поданої в системі «Електронний суд» та підписаної електронним підписом, тому вважається таким, що містить підпис адвоката, а додаткове накладення на нього окремого власноручного («фізичного») підпису чи електронного підпису не вимагається. З приводу формату файлу ордеру «pdf» варто зауважити, що документи, які додаються до позовної заяви при поданні її за допомогою системи «Електронний суд» можуть бути завантажені саме в цьому форматі. Формат файлу є лише цифровим виразом документа і жодним чином не впливає ні на його зміст, ні на якого правомірність. Більше того, бланк ордеру, який генерується в Особистому кабінеті адвоката, є електронним документом, який має формат «pdf». Також поза увагою суду залишилось положення п. 3 ч. 4 ст. 59 КАС України, відповідно до якого повноваження адвоката як представника підтверджуються дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу». З матеріалів позовної заяви видно, що до позовної заяви, серед іншого, додано копію доручення № 017/07-5/11314 від 12 листопада 2024 року, виданого Західним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги, яке також підтверджує повноваження адвоката. Зазначені обставини не були враховані судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, що свідчить про порушення норм процесуального права, оскільки підстави для повернення позовної заяви були відсутні з огляду на належність поданих документів на підтвердження повноважень представника позивача.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги позивача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити.

Судом встановлено, що предметом спору у розглядуваній адміністративній справі являються правовідносини щодо права позивача на влаштування додаткових паркомісць для стоянки автомобілів осіб з інвалідністю.

Повертаючи позовну заяву в порядку п.3 ч.4 ст.169 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що адвокатом Кінашем Дмитром Вадимовичем не надано належних документів на підтвердження його повноважень щодо підписання позовної заяви від імені позивача.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку суду апеляційної інстанції, не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватись у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Пунктом 3 частини четвертої статті 169 КАС України визначено правову підставу для повернення позовної заяви позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції повернув позовну заяву позивачеві у зв`язку з тим, що на підтвердження повноважень представником позивача до позовної заяви додано ордер на надання правової допомоги від 17.01.2025 серії ВС №1339386, однак відсутність в ордері одного із обов`язкових реквізитів, а саме підпису адвоката, свідчить про процесуальну дефектність відповідного документа, яка своєю чергою виключає у такій ситуації можливість покликання на ордер як на документ, що належно посвідчує повноваження адвоката Кінаша Дмитра Вадимовича на представництво інтересів ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції без урахування внесених змін до Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги помилковий висновок сформував, що адвокатом Кінашем Д.В. не надано належних документів на підтвердження його повноважень щодо підписання позовної заяви від імені позивача, з огляду на таке.

Відповідно до абз.2 ч.8 ст.18 КАС України, особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України Про електронні документи та електронний документообіг та Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги, якщо інше не визначено цим Кодексом.

Відповідно до частини сьомої статті 44 КАС України, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Частиною восьмою статті 44 КАС України передбачено, що процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника) (частина десята статті 44 КАС України).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21 затверджене Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення №1845/0/15-21), яке визначає порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС), зокрема підсистем «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у складі всіх підсистем (модулів).

Пунктом 8 Положення №1845/0/15-21 передбачено, що підсистема «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС, Електронний кабінет) - підсистема ЄСІТС, захищений вебсервіс, що має офіційну адресу в інтернеті (https://cabinet.court.gov.ua), який забезпечує процедуру реєстрації користувачів в ЄСІТС, а також подальшу автентифікацію таких осіб з метою їх доступу до підсистем (модулів) ЄСІТС у межах наданих прав.

Доступ користувачів до підсистем (модулів) ЄСІТС, окрім Електронного кабінету, також може забезпечуватися за допомогою сервісу обміну даними між відповідними підсистемами (модулями) ЄСІТС та іншими інформаційними системами.

За приписами пункту 24 Положення №1845/0/15-21 підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціоналу створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Згідно з пунктом 5.4 Положення №1845/0/15-21, електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, який містить обов`язкові реквізити документа, правовий статус якого засвідчено кваліфікованим електронним підписом автора.

Відповідно до пункту 23 частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги», кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа.

Процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії - вчинятися в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС з використанням власного кваліфікованого електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом (пункт 16 Положення №1845/0/15-21).

Електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС (пункт 26 Положення №1845/0/15-21).

Пунктом 27 Положення №1845/0/15-21 визначено, що до створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються.

Відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги», кваліфікований електронний підпис чи печатка вважається таким, що пройшов перевірку та отримав підтвердження, якщо: перевірку кваліфікованого електронного підпису чи печатки проведено засобом кваліфікованого електронного підпису чи печатки; перевіркою встановлено, що відповідно до вимог цього Закону на момент створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки був чинним кваліфікований сертифікат електронного підпису чи печатки підписувача чи створювача електронної печатки; за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки здійснено ідентифікацію підписувача чи створювача електронної печатки; під час перевірки за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки отримано підтвердження того, що особистий ключ, який належить підписувачу чи створювачу електронної печатки, зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки; під час перевірки підтверджено цілісність електронних даних в електронній формі, з якими пов`язаний цей кваліфікований електронний підпис чи печатка.

Частиною першою статті 55 КАС України передбачено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.57 КАС України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною четвертою статті 59 КАС України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Згідно із ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VІ (далі - Закон №5076-VI), який набув чинності 05.08.2012, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частина восьма статті 59 КАС України передбачає, що у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Отже, повноваження адвоката як представника може бути підтверджене такими документами: договором про надання правової допомоги; довіреність; ордер; дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону №5076, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги.

Згідно ч.1 ст.26 Закону №5076, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордером є письмовий документ, що у випадках, установлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням і повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частина друга статті 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

Згідно із пунктом 2 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року №41 (далі Положення №41), ордер на надання правничої допомоги є письмовий документ (в паперовій або електронній формі), що посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України від 05.07.2012 №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законами України.

Пунктом 4 Положення №41 передбачено, що ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Пунктом 12 Положення №41 (в редакції на час подання позовної заяви у цій справі) визначено, що ордер містить наступні реквізити: 12.1.Серію, порядковий номер ордера; 12.2. Прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правнича допомога; 12.3. Посилання на договір про надання правничої допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правничої допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; 12.4 Назву органу, у якому надається правнича допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо); 12.5. Прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правничу допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01.01.2013 року радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане; 12.6. Ким ордер виданий (назву організаційної форми): адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально (із зазначенням адреси робочого місця); адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (повне найменування адвокатського бюро/адвокатського об`єднання та його місцезнаходження); 12.7. Адресу робочого місця адвоката, якщо вона відрізняється від адреси місцезнаходження адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, яке видає ордер; 12.8. Обмеження повноважень, якщо такі передбачені договором про надання правничої допомоги; 12.9. Дату видачі ордера; 12.10. Підпис адвоката (власноручний або електронний) який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі «Адвокат»); 12.11. Підпис адвоката (власноручний або електронний) який надає правничу допомогу, якщо ордер, виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі «Адвокат»); 12.12. Підпис (власноручний або електронний) керівника адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро/адвокатського об`єднання (за наявності) у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро/адвокатським об`єднанням. Під час дії воєнного стану на території України, реквізити, передбачені цим підпунктом можуть оформлятись у відповідності до п. 10 цього Положення; 12.13. Двовимірний штрих-код (QR-код) з посиланням на профайл адвоката в ЄРАУ; 12.14. Реквізити 12.1, 12.5 (крім номера посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане), 12.6, 12.7, 12.8 генеруються автоматично, всі інші реквізити ордера заповнюються адвокатом самостійно з метою збереження адвокатської таємниці; 12.15. Ордер вважається підписаним адвокатом (керівником адвокатського бюро/адвокатського об`єднання), якщо у графі «Адвокат» міститься або власноручний (фізичний) підпис; або ордер засвідчено електронним підписом; або електронним підписом засвідчено документ, додатком до якого є ордер.

Як вище встановлено судом, у вказаній справі позовну заяву подано в інтересах ОСОБА_1 адвокатом Кінаш Дмитром Вадимовичем. До позовної заяви на підтвердження повноважень надано копія доручення «pdf», ордер «pdf», копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю «pdf».

Доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особам, які визначені пунктами 1-2, 9-23, 26-29 частини першої статті 14 Закону України Про безоплатну правничу допомогу від 20 вересня 2024 року №017/07-5/9435, видане на підставі наказу Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги №017/07-5/11314 від 12 листопада 2024 року (а.с. 10).

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» від 02.06.2011 №3460-VI, безоплатна вторинна правнича допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя.

Безоплатна вторинна правнича допомога включає такі види правничих послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру (ч.2 ст.13 цього Закону).

Форма доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги визначена додатком 9 до Методичних рекомендацій затверджених наказом Координаційного центру з надання правової допомоги від 26.06.2015 року №160, видається місцевими центрами адвокатам для надання безоплатної вторинної правової допомоги суб`єктам права на безоплатну вторинну правову допомогу.

Ордер на наданням правової допомоги серії ВС №1339386 від 17 січня 2025 року ОСОБА_1 видано на підставі доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги №017/07-5/11314 від 12 листопада 2024 року адвокатом Кінаш Дмитром Вадимовичем. Вказаний ордер завантажений як додаток у вигляді файлу «pdf» до позовної заяви, поданої через систему «Електронний суд». У вказаному ордері в графі «Адвокат» відсутній особистий підпис адвоката.

У постанові від 06 листопада 2024 року по справі №483/346/24 Верховний Суд сформував висновок, що ордер вважається таким, що містить підпис адвоката за умови, що: він містить власноручний («фізичний») підпис, він підписаний електронним підписом, він є додатком до документа, який підписано електронним підписом; у випадку, якщо ордер додано до документа, що посвідчений електронним підписом, додаткового накладення окремого власноручного («фізичного») чи електронного підпису на ордер не вимагається.

Встановлено, що ордер серії ВС №1339386 від 17 січня 2025 року був додатком до позовної заяви, поданої в системі «Електронний суд» та підписаної електронним підписом.

Таким чином вважається, що вказаний ордер містить підпис адвоката, а додаткове накладення на нього окремого власноручного («фізичного») підпису чи електронного підпису не вимагається.

Варто також відзначити, що поза увагою суду залишилось положення п. 3 ч. 4 ст. 59 КАС України, відповідно до якого повноваження адвоката як представника підтверджуються дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Так, на підтвердження повноважень представництва інтересі позивача адвокат додав до позовної заяви копію доручення №017/07-5/11314 від 12 листопада 2024 року, виданого Західним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву з підстави відсутності документа на підтвердження повноважень представника позивача подавати та підписувати позовну заяву, допустився помилкового висновку щодо наявності підстав для повернення позовної заяви, адже вчинення процесуальних дій, у тому числі і подання позовної заяви може здійснюватися представником від імені та за дорученням заявника на підставі, не виключено й у тому числі доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Колегія суддів також враховує, що згідно з ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У рішенні від 04.12.1995 у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлені гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ до суду був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до вимог статті 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржену ухвалу суду про повернення позовної заяви, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, необхідно скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, зі стадії відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року про повернення позовної заяви в адміністративній справі №380/893/25 за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства "Львівавтодор" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль