Справа № 260/1156/25
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2025 року м. Ужгород№ 260/1156/25

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області , в якому просить: 1) Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо обрахунку суддівського стажу, який надає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, виходячи з 28 років 7 місяців і 16 днів; 2) Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яке оформлене листом від 11.02.2025 №497-241/Р-02/8-0700/25, у частині визначення для щомісячного довічного грошового утримання суддівського стажу 28 років 7 місяців і 16 днів, що становить 66% від заробітку; 3) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, двох років стажу роботи адвокатом у Виноградівській юридичній консультації Закарпатської обласної колегії адвокатів (01.06.1983-23.12.1992); половину строку навчання за денною формою навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету ім. І. Франка з 01.09.1977 по 25.06.1982 (Львівський національний університет імені Івана Франка), визначивши загальний стаж на посаді судді, який повинен бути врахований при обчисленні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, - 33 роки 13 днів; 4) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та його виплату у розмірі 76% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з 13.09.2021 з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою судді від 25 лютого 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі наявних у ній матеріалів.

Ухвалою суду від 14 травня 2025 року витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області докази.

21 травня 2025 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшли витребувані докази.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. 15 січня 2025 року позивач звернулася до ГУ ПФ України в Закарпатській області із заявою про перерахунок і виплату їй щомісячного грошового утримання судді у відставці, в якій просила зарахувати їй до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання двох років професійної діяльності, що передувала призначенню і надавала право для призначення на посаду судді та половину строку навчання за денною формою навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету ім. І. Франка, та визначити загальний відсоток для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 76 % від суддівської винагороди працюючого судді районного суду. Однак, відповідач листом від 11 лютого 2025 року відмовив в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з того, що загальний стаж позивача становить 49 років 07 місяців 16 днів, у тому числі стаж на посаді судді 28 років 07 місяців 16 днів, відтак розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці обчислений у розмірі 66 % грошового утримання судді, від його суддівської винагороди. Такі дії відповідача вважає протиправними та вважає, що відповідач протиправно визначив розмір щомісячного довічного утримання судді 66 % , не врахувавши і не зарахувавши ще 10 % при загальному стажі роботи повних 33 роки, що дає йому право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що загалом становить 76 %.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що чинним Законом № 1402 передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування довічного щомісячного грошового утримання, а також виходячи із принципу єдності статусу суддів, відсутні правові підстави для обрахунку (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із розміру суддівської винагороди діючого судді та розміру її відсоткового значення одночасно за складовими, які передбачені різними законами.

Позивач надала до суду відповідь на відзив, у якій зазначила, що відповідач безпідставно відмовив у зарахуванні до стажу роботи, який дає право на отримання довічного грошового утримання, половини строку навчання на денній формі у вищому навчальному закладі з 01.09.1977 р. по 27.06.1982 р., що суперечить законодавству, яке діяло на час призначення її на посаду судді та звільненням у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Вищої ради правосуддя від 03 серпня 2021 року № 1743/0/15-21 позивач звільнена з посади судді Виноградівського районного суду Закарпатської області, у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та з 09 вересня 2021 року отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, що підтверджується рішенням від 17 вересня 2021 року № 50.

Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області із заявою від 17 січня 2025 року, в якій просила здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 17 вересня 2021 року, виходячи із загального стажу роботи судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання 33 роки 13 днів (28 років 7 місяців 16 днів стаж на посаді судді + 2 роки стажу професійної діяльності до призначення його на посаду судді + 2 роки 4 місяці 28 днів половина строку навчання на денній формі у вищому юридичному навчальному закладі) та визначити щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 76 % від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням виплачених сум.

Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області листом від 11 лютого 2025 року повідомило, що період навчання з 01.09.1977 року по 25.06.1982 року та період роботи у Виноградівській юридичній консультації з 01.06.1983 року по 23.12.1992 року зараховано до загального страхового стажу. Стаж роботи на посаді судді становить 28 років 7 місяців 16 днів.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Також у статті 126 Конституції України зазначено, що підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).

Відповідно до пункту 25 Прикінцевих і перехідних положень Закону №1402-VІІІ право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

Відповідно до частини третьої статті 142 Закону №1402-VІІІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною першою статті 116 Закону №1402-VIIІ передбачено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Статтею 137 Закону №1402-VIIІ передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Абзацом 4 пункту 34 Прикінцевих і перехідних положень Закону №1402-VІІІ регламентовано, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

На момент призначення позивача на посаду судді діяв Закон СРСР від 04.08.1989 № 328-1 «Про статус суддів в СРСР» (далі - Закон № 328-1).

Положеннями ч. 1, 2 ст. 8 Закону № 328-1 встановлювалось, що народним суддею міг бути обраний громадянин СРСР, який досяг на день виборів 25 років, мав вищу юридичну освіту, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років і склав кваліфікаційний екзамен.

З трудової книжки позивача вбачається, що вона у період з 01.06.1983 року по 02.01.1984 року працювала стажистом в юридичній консультації Виноградівського району, а з 02.01.1984 року по 23.12.1992 року була членом Закарпатської обласної колегії адвокатів та працювала в юридичній консультації Виноградівського району.

Зважаючи на встановлені обставини щодо періоду роботи позивача на посаді адвоката перед призначенням його на посаду судді Виноградівського районного суду Закарпатської області суду 24.12.1992 року, суд дійшов висновку, що відповідно до частини другої статті 137 Закону №1402-VIII до стажу роботи на посаді судді, з якого обчислюється відповідний розмір довічного грошового утримання, повинен бути зарахований період роботи позивача - два роки адвокатом Закарпатської обласної колегії адвокатів (в юридичній консультації Виноградівського району) з 23.12.1990 по 23.12.1992.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в рішенні від 03.07.2019 у справі №9901/140/19.

Окрім того, відповідно до абзацу другого статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Згідно з абз. 2 п. 3-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 р. № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" із відповідними змінами та доповненнями та яка діяла на день призначення (обрання) позивача, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною за формою у вищих юридичних навчальних закладах, та календарний період проходження строкової військової служби.

Таким чином, суд зазначає, що вказаними вище положеннями в сукупності було чітко передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах.

Вказані висновки узгоджуються із позицією колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 06 липня 2016 року №П/800/426/14 та постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 127/20301/17, від 06.03.2018 у справі № 308/6953/17, від 20.03.2018 у справі № 520/5814/17, від 22.03.2018 року справа № 520/5412/17, від 22.05.2018 у справі № 490/1719/17, від 12.07.2019 у справі №404/5988/17 та від 31.10.2019 №766/17221/16-а, від 15.01.2020 у справі № 683/600/17, від 29.04.2020 у справі №426/12415/16-а.

Судом та встановлено та підтверджується копією Диплома серії НОМЕР_1 , що позивач в 1977 році вступила до Львівського ордена Леніна державного університету ім. Франка та 25 червня 1982 року їй присвоєно кваліфікацію юрист. Вищевказане також підтверджується архівною довідкою від 04 лютого 2025 року № 100-А, виданою Львівським національним університетом імені Івана Франка.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що половина строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі тривалістю 02 роки 04 місяці 28 днів повинна бути зарахована до стажу роботи на посаді судді.

З листа ГУ ПФ України в Закарпатській області від 11 лютого 2025 року № 497-241/Р-02/8-0700/25 вбачається, що до стажу роботи на посади судді враховано періоди: з 24.12.1992 року по 30.06.2000 року, з 01.07.2000 року по 31.07.2000 року, з 01.08.2000 року по 31.12.2003 року, з 01.01.2004 року по 30.06.2021 року, з 01.07.2021 року по 09.08.2021 року. В той же час, період навчання 01.09.1977 року по 25.06.1982 року та період роботи у Виноградівській юридичній консультації з 01.06.1983 року по 23.12.1992 року зараховано до загального страхового стажу. Відтак, стаж роботи на посаді судді становить 28 років 07 місяців 16 днів.

В той же час, на переконання суду, відповідачем при обчисленні позивачу розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці безпідставно не зараховано половину строку навчання на денній формі у Львівському ордені Леніна державному університеті ім. І. Франка з 01.09.1977 року по 25.06.1982 року (2 роки 04 місяці 28 днів) та період роботи адвокатом Закарпатської обласної колегії адвокатів (в юридичній консультації Виноградівського району), зокрема з 23.12.1990 року по 23.12.1992 року до стажу роботи на посаді судді.

Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджено, що стаж позивача на посаді судді з урахуванням половини строку навчання (2 роки 4 місяці 28 днів) та періоду роботи у сфері права (в юридичній консультації Виноградівського району) (2 роки 00 місяців 00 днів.) становить 33 роки 13 днів, то з урахуванням положень ч. 3 ст. 142 Закону № 1402 розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці повинен становити 76 % суддівської винагороди, зокрема 50 % - за стаж роботи на посаді судді 20 років та 26 % - за стаж роботи на посаді судді понад 20 років (13 років х 2 %).

Зі змісту заявлених позовних вимог вбачається, що позивач, зокрема просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо обрахунку суддівського стажу, який надає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, виходячи з 28 років 7 місяців і 16 днів та визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яке оформлене листом від 11.02.2025 №497-241/Р-02/8-0700/25, у частині визначення для щомісячного довічного грошового утримання суддівського стажу 28 років 7 місяців і 16 днів, що становить 66% від заробітку.

В той же час, суд вважає, що не зарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області при обчисленні та призначенні розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці вищевказаних періодів свідчить про бездіяльність органу Пенсійного фонду, а саме невиконання покладених на нього обов`язків щодо правомірного та обґрунтованого визначення стажу роботи на посаді судді, який впливає на розмір довічного грошового утримання судді у відставці.

Крім того, лист ГУ ПФ України в Закарпатській області від 11 лютого 2025 року № 497-241/Р/02-8-0700/25 не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яким визначено позивачу стаж (28 років 7 місяців 16 днів) для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці, оскільки такий був визначений відповідачем при призначенні позивачу суддівської винагороди у 2021 році.

Вказаним листом від 11 лютого 2025 року № 497-241/Р/02-8-0700/25 позивача повідомлено про те, які періоди були враховані до стажу роботи на посаді судді, про те, що стаж роботи на посаді судді становить 28 років 7 місяців 16 днів та про розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці.

Також, суд враховує, що позивач просить зобов`язати ГУ ПФ України в Закарпатській області здійснити перерахунок грошового утримання судді у відставці з 13 вересня 2021 року, з урахуванням виплачених сум, в той час, як матеріалами справи підтверджено, що грошове утримання судді у відставці позивачу призначено рішенням ГУ ПФ України у Закарпатській області з 09 вересня 2021 року.

Суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Відтак, визначаючись щодо способу поновлення порушеного права позивача, враховуючи встановлені по справі обставини, виходячи з повноважень, визначених ст. 245 КАС України, обираючи належний спосіб захисту порушеного права, суд приходить до переконання, що ефективним способом поновлення порушеного права позивача буде визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не зарахування (не включення) до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного позивачу з 09 вересня 2021 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу в період з 01.09.1977 по 25.06.1982 (2 роки 04 місяці 28 днів), роботи адвокатом Закарпатської обласної колегії адвокатів (в юридичній консультації Виноградівського району) з 23.12.1990 року по 23.12.1992 року.

З метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати (включити) до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу в період з 01.09.1977 по 25.06.1982 (2 роки 04 місяці 28 день), роботи адвокатом Закарпатської обласної колегії адвокатів з 23.12.1990 року по 23.12.1992 року (в юридичній консультації Виноградівського району) (02 роки 00 місяців 00 днів) та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з загального стажу роботи судді, який дає право на відставку - 33 роки 0 місяців 13 днів та виходячи із 76% від сум грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з 09 вересня 2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому, суд зазначає, що обраний судом спосіб захисту повною мірою забезпечує реальне відновлення порушеного права позивача.

В той же час, щодо доводів відповідача про порушення позивачем строку звернення до суду, суд зазначає, що правовідносини між сторонами щодо отримання довічного грошового утримання судді в межах спірних правовідносин є триваючими, та оскільки в даному випадку, перерахунок довічного грошового утримання судді в належному розмірі, позивачу не проведений з вини органів Пенсійного фонду України, то у суду відсутні підстави вважати, що позивач пропустив строк звернення до суду.

Згідно частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 139 КАС України необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

В И Р І Ш И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не зарахування (не включення) до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного з 09 вересня 2021 року ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу в період з 01.09.1977 по 25.06.1982 (2 роки 04 місяці 28 днів) та роботи адвокатом Закарпатської обласної колегії адвокатів (в юридичній консультації Виноградівського району) з 23.12.1990 року по 23.12.1992 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати (включити) до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу в період з 01.09.1977 по 25.06.1982 (2 роки 04 місяці 28 днів) та роботи адвокатом Закарпатської обласної колегії адвокатів (в юридичній консультації Виноградівського району) з 23.12.1990 року по 23.12.1992 року (02 роки 00 місяців 00 днів).

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з загального стажу роботи судді, який дає право на відставку - 33 роки 0 місяців 13 днів та виходячи із 76% від сум грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з 09 вересня 2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, пл. Народна, 4, м. Ужгород, Закарпатська область, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяН.Д. Маєцька