Справа № 300/1776/25
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" травня 2025 р. справа № 300/1776/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі також, - позивач, ОСОБА_1 ), 17.03.2025 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі також ГУ ПФУ в Івано-Франківській області - відповідач) в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області щодо неврахування ОСОБА_1 до трудового стажу періоди роботи з 06.08.1982 по 14.04.1991 згідно трудової книжки від 24.05.1975 та з 28.03.2014 по 27.12.2016;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу періоди роботи з 06.08.1982 по 14.04.1991 згідно трудової книжки від 24.05.1975 та з 28.03.2014 по 27.12.2016.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивач звернувся із заявою до відповідача в якій просив повідомити про трудовий стаж який йому врахований. Відповідач листом від 21.01.2025 повідомив, що період роботи з 06.08.1982 по 14.04.1991 не зарахований, оскільки відсутнє перейменування організації Кримське республіканське підприємство «Чорноморнафтогаз», а запис №19 внесено з порушенням п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок №162 від 20.06.1974, а період роботи з 28.03.2014 по 27.12.2016 в Кримському республіканському підприємстві «Чорноморнафтогаз» не врахований до трудового стажу у зв`язку із відсутністю інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. ОСОБА_1 вважає що дані періоди його роботи повинні бути зараховані до загального страхового стажу, тому звернувся до суду із даним позовом та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.19-20).
Відповідач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області скористалося правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 11.04.2025. Щодо заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, у якому зокрема зазначив, що позивач звернувся до відповідача із заявою, яка не відповідає Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій від 25.11.2005 №22-1, відтак відповідь Головного управління № 627-9682/Б-02/8-0900/25 від 21.01.2024 носить інформаційний характер та не являється рішенням про відмову у проведенні перерахунку пенсії. Стосовно не зарахування до трудового стажу період з 06.08.1982 по 14.04.1991 відповідач мотивує відсутністю перейменування організації Кримське республіканське підприємство «Чорноморнафтогаз», запис №19 внесено з порушенням п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок №162, а саме: всі записи у трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Також цей запис не засвідчено підписом відповідальної особи чим порушено п.4.1 Інструкції. Представник також зазначила, що причиною неврахування до трудового стажу періоду роботи позивача з 28.03.2014 по 27.12.2016 в Кримському республіканському підприємстві «Чорноморнафтогаз», є відсутність інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду, а наявність такої інформації є основною підставою для зарахування до страхового стражу для обчислення розміру пенсії особі, яка підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню. Просила суд в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити (а.с.24-29).
На адресу суду 20.052025 надійшла заява від позивача, в якій позивач заперечив щодо доводів викладених відповідачем у відзиві на позовну заяву (а.с. 36).
Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив. Враховуючи, що приписами частини 3 статті 263 КАС України сторони позбавлені права подання відповіді на відзив та заперечення, пояснення, міркування та аргументи, викладені позивачем у відповіді на відзив не можуть бути предметом дослідження судом при розгляді та вирішенні даної справи.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у заявах по суті справи, встановив такі обставини.
Згідно частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Позивач звернувся до відповідача із заявою від 17.12.2024, на яку отримав відповідь листом від 21.01.2025 за №627-968/Б-02/8/0900/25 (а.с.8-9) В даному листі зазначається, що період роботи з 06.08.1982 по 14.04.1991 не зарахований, оскільки відсутнє перейменування організації Кримське республіканське підприємство «Чорноморнафтогаз», а запис №19 внесено з порушенням п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок №162. Період роботи з 28.03.2014 по 27.12.2016 в Кримському республіканському підприємстві «Чорноморнафтогаз» не врахований до трудового стажу у зв`язку із відсутністю інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Позивач вважає протиправними дії щодо розрахунку розміру його пенсії без урахування періодів роботи з 06.08.1982 по 14.04.1991 та з 28.03.2014 по 27.12.2016 згідно трудової книжки та просить зобов`язати відповідача врахувати зазначений період до загального страхового стажу, у зв`язку з чим звернувся в суд з метою захисту свого порушеного права.
При вирішенні вказаного спору суд виходив з такого нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності з 01.01.2004, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.
А так як Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" набрав чинності 01 січня 2004 року, то періоди трудової діяльності, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії за період до 01 січня 2004 року повинні враховуватися до стажу роботи для призначення пенсії відповідно до законодавства, яке діяло до 01 січня 2004 року.
Частиною 1 статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. В абзаці 2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999р. № 1-рп/99 по справі № 1-7/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) міститься роз`яснення наведеного конституційного положення, в якому зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі потрібно розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон чи інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце.
Таким чином, стосовно порядку зарахування певних періодів до стажу для призначення пенсії необхідно керуватися тим законодавством, під час дії якого, ці періоди існували.
Частиною першою статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно пунктом 3 вищезазначеного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до вимог пункту 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
З огляду на вищевикладені норми, суд вважає, що документи, які надав позивач відповідачу, дають підстави для зарахування спірного періоду до стажу роботи.
З копії трудової книжки позивача від 24.05.1975 судом встановлено, що 06.08.1982 ОСОБА_1 прийнятий мотористом на судно і направлений мотористом 1 кл. к/с «Капітан» (запис №7), 06.05.1991 прийнятий на роботу та направлений електро-механіком БМК-3 т/х «Дон» (запис №20). Всі записи у трудовій книжці завірені підписами та печатками, тому підстав вважати такі записи спірними немає (а.с. 12-13).
Записи в трудовій книжці позивача вчинені у відповідності до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 №5.
Відсутність перейменування організації Кримське республіканське підприємство «Чорноморнафтогаз», не може бути підставою для відмови у зарахуванні періодів роботи позивача до страхового стажу для призначення пенсії.
Суд зазначає, що відповідно до пункту 18 постанови Ради Міністрів СРСР та Всесоюзної центральної ради професійних союзів від 06 вересня 1973 року № 656 Про трудові книжки працівників та службовців, відповідальність за організацію роботи з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, призначена наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для позивача, а отже, й не може впливати на її особисті права.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.
Таким чином, позовна вимога в частині в зарахування до трудового стажу періодів роботи з 06.08.1982 по 14.04.1991 згідно трудової книжки від 24.05.1975 є такою, що підлягає до задоволення
Щодо зарахування до страхового стажу періоду з 28.03.2014 по 27.12.2016, суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-ІV страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
За змістом ст. 20 Закону № 1058-ІV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Суд звертає увагу що спірний період роботи позивача у Кримському підприємстві «Чорноморнафтогаз» з 28.03.2014 по 27.12.2016 не зазначений у трудовій книжці, що є основною підставою для зарахування до страхового стажу для обчислення розміру пенсії особі, яка підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.
Відповідно до довідки форми ОК-5 з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальних відомостей про застраховану особу, відомості про сплату страхових внесків внесені по лютий 2014 року (а.с.30-31). Отже докази про період роботи позивача з 28.03.2014 по 27.12.2016 у Кримському підприємстві «Чорноморнафтогаз» - відсутні.
Відтак, позовна вимога в цій частині є такою, що не підлягає до задоволення.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають до часткового задоволення.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області щодо неврахування ОСОБА_1 до трудового стажу періоди роботи з 06.08.1982 по 14.04.1991 згідно трудової книжки від 24.05.1975.
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.
Сторонам рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.