Справа № 280/11316/24
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 травня 2025 року м. Дніпросправа № 280/11316/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.,

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року в справі № 280/11316/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про:

визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати йому одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби військовослужбовцям, які звільняються з військової служби за станом здоров`я, яка передбачена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (пп. 1 п. 2 ст. 15);

зобов`язання виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби військовослужбовцям, які звільняються з військової служби за станом здоров`я, яка передбачена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (пп. 1 п. 2 ст. 15);

визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та надбавку за вислугу років, виплата яких передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (п. п. 5, 6);

зобов`язання виплатити усю невиплачену матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та надбавку за вислугу років, виплата яких передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (п. п. 5, 6);

визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати додаткової винагороди за червень 2024 року з розрахунку 25 днів (з 01 червня 2024 року по 25 червня 2024 року включно) у розмірі 24 625 грн (з урахуванням військового збору), виплата якої передбачена наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»;

зобов`язання виплатити додаткову винагороду за червень 2024 року з розрахунку 25 днів (з 01 червня 2024 року по 25 червня 2024 року включно) у розмірі 24 625 грн (з урахуванням військового збору), виплата якої передбачена наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди пропорційно часу його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, за період з 01.06.2024 по 25.06.2024.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду пропорційно часу його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, за період з 01.06.2024 по 25.06.2024, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні вимог, ухваливши нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права.

Зазначає, що виплата одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби прямо передбачена законом.

Вважає, що з огляду на приписи постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року, має право на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення, а також виплати надбавки за вислугу років у розмірі 3% посадового окладу за кожен рік служби, а посилання суду першої інстанції на доручення Міністра оборони України від 16 січня 2024 року № 183/уд є неправильним.

Висновок суду першої інстанції про неподання ним рапортів не відповідає обставинам справи. При цьому зазначає, що оскільки повноваження щодо виплати матеріальної допомоги є дискреційними повноваженнями відповідача, то відповідач зобов`язаний за наявності визначених умов виплатити допомогу.

Справа судом розглядається без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Суд доходить до висновку про необхідність зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у справі у подібних правовідносинах.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року у справі № 160/32903/23 відкрите касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката Лісової Наталі Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1, на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року у справі №160/32903/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1, військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а також підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, зокрема з підстави відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування першого речення абзацу 1 пункту 2 статті 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у співвідношенні з абзацом 7 пункту 2 статті 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пунктом 1 розділу ХХХІІ наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 07 червня 2018 року №260 та пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби» від 17 вересня 2014 року №460 (в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносинах) до правовідносин, що виникли при звільненні з військової служби за станом здоров`я військовослужбовця, який проходив службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Положеннями статті 236 КАС України не передбачена можливість зупинення провадження у справі на стадії її розгляду по суті з підстави перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку.

За правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 березня 2025 року у справі № 910/13175/23 Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що з огляду на норми частини першої статті 177, статті 181, частин першої та другої статті 182 ГПК України, лише у загальному позовному провадженні здійснення підготовчих дій до розгляду справи по суті виділено в окрему стадію і містить перелік питань, які має з`ясувати суд до того, як приступить безпосередньо до розгляду справи по суті.

Отже, оскільки частина третя статті 195 ГПК України (частина третя статті 210 ЦПК України та частина третя статті 193 КАС України) встановлює обмеження переліку підстав, з яких суд має право або зобов`язаний зупинити провадження у справі, і такі обмеження встановлені саме для стадії розгляду справи по суті, то Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що ця норма підлягає застосуванню лише у разі розгляду справи в порядку загального позовного провадження судом першої інстанції.

Відтак, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про можливість зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням суду касаційної інстанції у подібних правовідносинах.

Таким чином, оскільки правовідносини у цій справі подібні правовідносинам, що розглядаються у справі № 160/32903/23, суд зупиняє провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 160/32903/23.

На підставі викладеного, керуючись статтею 242 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження в справі № 280/11316/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у справі № 160/32903/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили.

Повне судове рішення складено та підписано суддями 21 травня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко