Справа № 280/2157/22
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань повороту виконання судового рішення

19 травня 2025 року Справа № 280/2157/22
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., при секретарі судового засідання Іорової К.Я.,

за участі

представника позивача Опалюк С.В.

представника відповідача 1 не прибув

представника відповідача 2 Кравченко М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву відповідача 2 про поворот виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області, до Головного управління ДПС у Запорізькій області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та стягнення компенсації втрати частини доходів,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач 1, ГУ ДФС у Запорізькій області), Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач 2, ГУ ДПС у Запорізькій області), в якому позивач просив суд стягнути з відповідачів на користь позивача компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 5891,70 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 260 460,75 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року по справі 280/2157/22 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Стягнуто з Головного управління ДФС у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.05.2018 до 29.10.2021 року у розмірі 150632,83 грн. В іншій часині позову відмовлено.

18.07.2023 рішення набрало законної сили та 17.08.2023 на його виконання стягувачу видано виконавчий лист.

Ухвалою суду 14.08.2023 виправлено в рішенні Запорізького окружного адміністративного суду від 14.04.2023 по справі №280/2157/22 описку.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року заява представника адвоката Опалюка С.В. про заміну боржника у виконавчому листі по справі №280/2157/22 була задоволена.

Замінено боржника у виконавчому листі Запорізького окружного адміністративного суду, виданому 17.08.2023, у справі №280/2157/22, а саме Головне управління ДФС у Запорізькій області () замінити на правонаступника - Головне управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166; код ЄДРПОУ ВП 44118663).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року апеляційна скарга Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року про заміну боржника у виконавчому листі в адміністративній справі №280/2157/22 залишено без задоволення, а ухвала Запорізького окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року про заміну боржника у виконавчому листі в адміністративній справі №280/2157/22 залишена без змін.

Постановою Верховного Суду від 20.12.2024 року касаційна скарга Головного управління ДПС у Запорізькій області була задоволена. Ухвала Запорізького окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року у справі №280/2157/22 скасовані. У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Опалюка Сергія Валерійовича про заміну боржника у виконавчому листі №280/2157/22 від 17 серпня 2023 року, а саме Головного управління ДФС у Запорізькій області () його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Запорізькій області відмовлено.

До суду через підсистему "Електронний суд" надійшла заява Головного управління ДПС у Запорізькій області про поворот виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.04.2023 у справі №280/2157/22, в якій заявник просить суд:

допустити поворот виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.04.2023 та ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року у справі 280/2157/22;

стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Головного управління ДПС у Запорізькій області () коштів у сумі 121 259,43 грн.;

повернути Головному управлінню ДПС у Запорізькій області () з Державного бюджету України сплачену суму податку з доходів фізичних осіб у розмірі 27113,91 грн.;

повернути Головному управлінню ДПС у Запорізькій області () з Державного бюджету України сплачену суму військового збору у розмірі 2259,49 грн.

Ухвалою суду від 29.04.2025 прийнято до розгляду заяву Головного управління ДПС у Запорізькій області про поворот виконання судового рішення в адміністративній справі №280/2157/22. Призначено судове засідання на 19 травня 2025 року.

У судове засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів з`явився представник позивача, в приміщення суду в судове засідання прибув представник відповідача 2.

Представник відповідача 1, який повідомлявся належним чином про дату та час судового розгляду, в судове засідання не прибув.

Згідно ч. 9 статті 380 КАС України суд розглядає заяву про поворот виконання, подану відповідно до частин сьомої та восьмої цієї статті, у двадцятиденний строк з дня надходження заяви у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Суд, заслухавши думку представників сторін, які не заперечували проти розгляду справи у відсутність представника ГУ ДФС у Запорізькій області, ухвалив проводити розгляд заяви представника відповідача 2 про поворот виконання судового рішення у даній справі за відсутності представника ГУ ДФС у Запорізькій області.

Суд, дослідивши доводи заяви, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що заява про поворот виконання судового рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 372 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним виконавцем. (ст. 380 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 1 статті 380 КАС України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Відповідно до частини 7 статті 380 КАС України, якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд звертає увагу, що поворот виконання рішення це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 02.11.2011 у справі №13-рп/2011, поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Визначальним під час розгляду заяви про поворот виконання рішення є з`ясування порушення скасованим судовим рішенням права сторін, чи виконано рішення суду, що призвело до порушення прав, які потребують відновлення у судовому порядку. При повороті виконання рішення вчиняються дії, які покликані повернути стан речей до виконання рішення суду.

Поворот виконання рішення це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Таким чином, вирішальною підставою для здійснення повороту судового рішення є скасування чи зміна вищестоящим судом вже виконаних постанов чи рішень суду, а також реалізація скасованого рішення суду внаслідок одержання стороною майна.

Водночас, аналіз приписів статті 380 КАС України дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про поворот виконання судового рішення суд має право здійснити такий поворот лише в межах судового рішення (його резолютивної частини), за яким відбулось стягнення, тобто в межах стягнутих сум.

Як встановлено судом, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року у зазначеній справі позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Стягнуто з Головного управління ДФС у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.05.2018 до 29.10.2021 року у розмірі 150632,83 грн. В іншій часині позову відмовлено.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2023 року у справі № 280/2157/22 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року у справі № 280/2157/22 відмовлено.

Таким чином рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року набрало законної сили.

Як на момент стягнення грошових коштів з ГУ ДПС у Запорізькій області, так і на момент звернення із заявою про поворот виконання рішення суду, вищевказане судове рішення є чинним, набрало законної сили та судами апеляційної чи касаційної інстанції не змінювалось і не скасовувалось.

Єдиною підставою для повороту виконання рішення суду, на яку посилається ГУ ДПС у Запорізькій області, є постанова Верховного Суду від 20.12.2024 року, якою була скасована ухвала Запорізького окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року про заміну боржника у виконавчому листі, а саме Головного управління ДФС у Запорізькій області () його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Запорізькій області.

В той же час, з аналізу частини 1-3 статті 380 КАС України вбачається, що поворот виконання рішення здійснюється адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції лише у випадку одночасного скасування рішення, яким було задоволено позовні вимоги, і:

- закриття провадження у справі;

- залишення позову без розгляду;

- відмови в позові повністю;

- задоволення позовних вимог в меншому розмірі.

Суд звертає увагу, що грошові кошти були стягнуті з відповідача 2 на користь позивача саме на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року, яке Верховним Судом в касаційному порядку не переглядалось та не скасовувалось і не змінювалось.

В той же час ухвалою про заміну боржника у виконавчому листі, на яку посилається ГУ ДПС у Запорізькій області, будь-яких грошових коштів позивачу не присуджувалося і на виконання безпосередньо вказаної ухвали з відповідача 2 не стягувалося.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 2 листопада 2011 року №3- рп/2011 поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи боржника, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав.

Аналогічний висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.09.2019 у справі №569/15646/16-ц.

Враховуючи зазначені обставини, ОСОБА_1 володіє отриманими грошовими коштами законно, оскільки підставою для їх набуття стало рішення суду, яке є чинним і підлягає виконанню.

Враховуючи зазначене, правові підстави для задоволення заяви ГУ ДПС у Запорізькій області про поворот виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року, передбачені у статті 380 КАС України, відсутні, оскільки це рішення набуло сили і постановою Верховного Суду, на яку посилається ГУ ДПС у Запорізькій області, не змінювалось.

Щодо вимог ГУ ДПС у Запорізькій області про поворот виконання ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року по справі № 280/2157/22, то суд також не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки підставою для стягнення коштів на користь ОСОБА_1 було саме рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.04.2023 року, а не вищевказана ухвала, якою будь-які грошові кошти позивачу не присуджувались.

Відповідно до статті 381 КАС України поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

Будь-яких доказів того, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду, яким на користь ОСОБА_1 була присуджена сума середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, ґрунтувалось на неправдивих відомостях або підроблених документах, поданих ОСОБА_1 , ГУ ДПС у Запорізькій області не надано.

Відповідно статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 24 Конституції України передбачено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Стаття 43 Конституції України визначає, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 1 КЗпП України визначено, що Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя працівників, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Частиною 1 статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

В свою чергу, відповідно до статті 4 КЗпП України, законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Тобто, норми КЗпП України розповсюджуються і на правовідносини, які виникли у цій справі.

Частиною 1 статті 239 КЗпП України передбачено, що у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

В розумінні зазначеної статті, середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні вважається іншими виплатами, що випливають з трудових правовідносин, у зв`язку з чим поворот виконання рішення у даному випадку не допускається.

Таким чином, законодавством про працю прямо заборонено поворот виконання рішення у даній категорії спорів.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм

майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 14.10.2010 у справі Щокін проти України (заяви N 23759/03 та N 37943/06), висловив правову позицію, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним.

Як також наголосив Європейський суд з прав людини в рішенні від 26 червня 2014 року у справі Суханов та Ільченко проти України (заяви N 68385/10 та N 71378/10), перша і найбільш важлива вимога статті 1 Першого Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання органів влади у право мирно володіти своїм майном має бути законним і переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання має бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, має бути досягнуто справедливого співвідношення між інтересами суспільства і вимогами щодо захисту прав людини.

Під час втручання необхідно дотримуватися «справедливої рівноваги» між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основних прав людини (рішення у справі «Pressos Compania Naviera S. А.» та інші проти Бельгії). Цю рівновагу буде порушено, якщо людині доведеться нести надто специфічний або надмірний тягар.

При цьому, розглядаючи питання, які мають загальний інтерес, органи державної влади повинні діяти коректно і дуже послідовно (рішення у справі «Беєлер проти Італії»). Крім того, як охоронець громадського порядку держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок.

Статтею 3 Конституції України визначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (статті 8 Конституції України).

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Враховуючи вищенаведене, встановивши, що відповідач 2 просить суд допустити поворот виконання рішення суду, яким на користь позивача був присуджений середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, яке не скасоване та є чинним, суд зробив висновок про відсутність законних підстав для задоволення заяви про поворот виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 243, 248, 380, 381 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Головного управління ДПС у Запорізькій області про поворот виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року та ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року у справі 280/2157/22, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 21.05.2025 року.

Суддя А.В. Сіпака