Справа № 140/3812/25
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог

20 травня 2025 року ЛуцькСправа № 140/3812/25
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні нарахування та виплати пенсії по інвалідності в розмірі десяти мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 54 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон №796-ХІІ); зобов`язання здійснити перерахунок та виплату основної пенсії з 03 квітня 2024 року відповідно до статті 54 Закону №796-ХІІ у редакції Закону України Про внесення змін та доповнень до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Рішення Конституційного Суду України від 07 квітня 2021 року №1-р(11)/2021 у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком та виплачувати пенсію у розмірі не менше десяти мінімальних пенсій за віком.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є особою з інвалідністю І групи внаслідок захворювання, яке пов`язане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, отримує пенсію відповідно до Закону №796-ХІІ. Вважає, що у зв`язку із прийняттям Конституційним Судом України Рішення від 07 квітня 2021 року №1-р(ІІ)/2021 має право на отримання пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 Закону №796-ХІІ у розмірі десять мінімальних пенсій за віком.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

12 травня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зауважував на пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із цим позовом.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху та позивачу встановлено п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог з 03 квітня 2024 року по 10 жовтня 2024 року, у якій вказати підстави для поновлення строку, надати докази поважності причин його пропуску.

19 травня 2025 року до суду надійшла заява представника позивача про поновлення ОСОБА_1 строку звернення до суду з цим позовом. Представник позивача вказав, що у зв`язку з прийняттям до Рішення Конституційного Суду України від 07 квітня 2021 року №1-р(11)/2021 ОСОБА_1 звернулася до відповідач із заявою про перерахунок пенсії у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком. Однак листом від 06 березня 2025 року №3012-1925/Л-02/8-0300/25 Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області відмовило у здійсненні такого перерахунку. Тому спірні правовідносини щодо нарахування та виплати основної пенсії у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком виникли у зв`язку з отриманням такої відмови відповідача.

Ухвалою суду від 20 травня 2025 року продовжено розгляд справи.

Надаючи правову оцінку причинам пропуску строку звернення до суду в межах аргументів, наведених у заяві, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог (за період з 03 квітня 2024 року по 10 жовтня 2024 року) з таких мотивів та підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків в адміністративному процесуальному праві сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює їхніх учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їхнього завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатись необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №340/1019/19).

Тож очевидним є те, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

За змістом позову позивач заявляє про відновлення свого порушеного права відповідачем з 03 квітня 2024 року в частині виплати пенсії, передбаченої статтею 54 Закону №796-ХІІ, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 07 квітня 2021 року №1-р(ІІ)/2021 в розмірі десяти мінімальних пенсій за віком.

В контексті наведеного, отримавши пенсію за квітень 2024 року, позивач повинна була дізнатися про порушення своїх прав у зв`язку із невиплатою пенсії, передбаченої статтею 54 Закону №796-ХІІ, у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком. Однак із заявою про її перерахунок позивач звернулася до відповідача лише у січні 2025 року, тобто майже через рік після виплати, на її думку, пенсії у меншому розмірі. Тому отриманий лист Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 06 березня 2025 року №3012-1925/Л-02/8-0300/25 у відповідь на звернення позивача свідчить лише про час, коли позивач почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у цьому разі, як стверджує представник позивача.

Ці висновки суду відповідають висновкам Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19 з приводу застосування положень статті 122 КАС України у соціальних спорах.

У названій постанові Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав (спір стосувався перерахунку та виплати державної пенсії у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком згідно із статтями 50, 54 Закону №796-XII) відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29 жовтня 2020 року у справі №816/197/18, від 20 жовтня 2020 року у справі №640/14865/16-а, від 25 лютого 2021 року у справі №822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави, а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25 лютого 2021 року у справі №822/1928/18).

Таким чином, звертаючись до суду із цим позовом 11 квітня 2025 року, позивач пропустила визначений КАС України шестимісячний строк звернення до суду в частині вимог за період з 03 квітня 2024 року по 10 жовтня 2024 року.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Однак у заяві про поновлення строку звернення до суду не зазначено жодних поважних причин, які об`єктивно не залежали від позивача та позбавляли її права на звернення до суду у вказаній вище частині позовних вимог протягом шестимісячного строку після отримання пенсії у квітні 2024 року.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Заява про поновлення строку звернення до суду не містить таких обставин.

Необхідно зауважити, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від неї самої, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена її власною пасивною поведінкою.

Суд повторює, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Як визначено пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Отже, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений частиною другою статті 122 КАС України строк звернення до суду в частині позовних вимог (за період 03 квітня 2024 року по 10 жовтня 2024 року), належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку звернення до суду із зазначеними позовними вимогами позивач не надав, тому суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду в означеній частині позовних вимог на підставі частини третьої статті 123, пункту 8 частини першої статті 240 КАС України.

Керуючись частиною третьою статті 123, пунктом 8 частини першої статті 240, статтями 248, 262 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог за період з 03 квітня 2024 року по 10 жовтня 2024 року залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ж.В. Каленюк