Справа № 459/1652/25
Суддя: Отчак Н. Я.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/1652/25
Провадження № 2-а/459/41/2025
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 травня 2025 року суддя Шептицького міського суду Львівської області Отчак Н.Я., розглянувши в порядку адміністративного судочинства позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, Інспектора БВДР УПП рота Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліціїБезрукова Юрія Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

20.05.2025 на адресу суду надійшла позовна заява позивача, який звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ВНА № 4670519 від 07.05.2025 за ч.8 ст. 133-1КУпАП.

Кодексом адміністративного судочинства України встановлені вимоги щодо форми, змісту позовної заяви, порядку її подання.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. ст. 160, 161, 171 цього Кодексу.

Позовна заява подана без додержання вимог п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, оскільки в позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

В якості відповідачів у позовній заяві позивачем зазначено Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції та Інспектора БВДР УПП рота Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Безрукова Юрія Сергійовича.

В той же час, згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань коду ЄДРПОУ зазначеної установи не виявлено.

Позивачем вказано код ЄДРПОУ Департаменту патрульної поліції, але при цьому відповідачами зазначено саме Управління патрульної поліції у Львівській області та Інспектора БВДР УПП рота Управління патрульної поліції у Львівській області.

Управління патрульної поліції у Львівській області, яке зазначене відповідачем у справі, не є юридичною особою, а є територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції, який відповідно до п. 6 Розділу V Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України №73 від 06.11.2015 року (зі змінами), має статус юридичної особи.

Окрім цього, інспектор БВДР УПП рота Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Безруков Юрій Сергійович є співробітником УПП у Львівській області ДПП, та не є самостійною юридичною особою публічного права.

Частиною 1 ст. 46 КАС України визначено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом, що передбачено ч. 4 ст. 46 КАС України.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Поряд із тим статтею 43 КАС України врегульоване питання адміністративної процесуальної правосуб`єктності.

Так, згідно ч. 1 ст. 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами), адміністратором за випуском облігацій .

За правилами ч. 3 ст. 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Необхідно відмітити, що позивачем не зазначено доказів на підтвердження того, що Управління патрульної поліції у Львівській області має статус юридичної особи.

Тому, позивачу рекомендується визначитися із відповідачем юридичною особою, якому властива адміністративна процесуальна дієздатність.

Крім цього, позовна заява подана без додержання вимог ст. 161 КАС України, оскільки: всупереч вимогам ч.ч. 1, 4 ст. 161 цього Кодексу до позовної заяви додано копію доказу (оспорюваної постанови) неналежної якості.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» документ - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Безумовною вимогою до усіх документів є їх чіткість та читабельність.

У підтвердження позовних вимог до матеріалів позовної заяви додано фотокопію постанови, проте вказана копія документу є неналежної якості, тобто нечитабельною, в зв`язку з чим, суд позбавлений можливості з`ясувати його зміст та його дослідити.

Таким чином, позивачу необхідно додати до позовної заяви оригінал оскаржуваної постанови (примірник наданий/направлений позивачу), або її копію належної якості та засвідчену належним чином.

Приписам ч. 1 ст. 161 КАС України у їх взаємозв`язку з ч. 2, ч. 5 ст. 94 цього Кодексу, до позовної заяви не додано її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи; додані до позовної заяви копії документів належним чином не засвідчені.

Вище вказані вимоги КАС України мають істотне значення, оскільки у розумінні цього Кодексу копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Такі вимоги законодавця покликані попередити зловживання позивачами своїми процесуальними права та в цілому дисциплінувати сторін до відповідального подання копій документів як доказів у справі.

Також за правилами ч. 6 ст. 44 КАС України за введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, позивачу необхідно додати до позовної заяви її копії з додатками відповідно до кількості учасників справи та належним чином засвідчені копії документів.

Окрім цього, позивач просить звільнити його від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП.

Згідно ч.3 ст.161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

За статями 1, 2 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру, який поданий фізичною особою справляється судовий збір у сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 4 ст. 288 КпАП України передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Аналіз установленого статтею 288 КпАП України права на оскарження постанови державного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення показує, що коло осіб, які мають право оскаржити таке рішення, порядок їх оскарження визначені і діють у редакції Закону України від 24 вересня 2008 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

З 11 листопада 2011 року набрав чинності Закон України «Про судовий збір». Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин, що є предметом цього перегляду, за подання заяв, скарг до суду, в тому числі у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління, сплачується інший платіж - судовий збір, самостійні правові засади справляння якого, платники, об`єкти та розміри його ставок, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення визначено Законом України «Про судовий збір».

Прийняття Закону України «Про судовий збір» не обмежує можливість дії чи прийняття у майбутньому законодавчих актів, які визначають пільги щодо сплати судового збору, отже, питання справляння судового збору, крім Закону України «Про судовий збір», може регулюватися іншим законодавством (наприклад, ч. 2 ст. 2391 КАС України в редакції Закону України від 12 лютого 2015 року «Про забезпечення права на справедливий суд», згідно з якою за подання і розгляд заяви з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів, судовий збір не сплачується, тоді як у Законі України «Про судовий збір» такої підстави для звільнення від сплати судового збору немає).

Визначальним у такому випадку є наявність норми, припису про те, що у разі звернення до суду особа не обтяжується обов`язком сплачувати платіж, який належить сплачувати на загальних підставах при поданні до суду заяви чи скарги.

Відповідно до положень статей 3, 5 Закону України «Про судовий збір» серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Також Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» внесені зміни до положень КпАП України щодо сплати судового збору. Так статтею 40-1 КпАП України визначено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а розмір та порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно з приписами ч. 7 ст. 283 КпАП України постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Інших видів платежів (зокрема, у вигляді державного мита) у випадку звернення особи до суду Закон України «Про судовий збір» не передбачає.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року в справі № 543/775/17, за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КпАП України, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено у 2025 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2025 року у розмірі 3 028,00 гривні.

Тобто за подання позовної заяви з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, необхідно сплатити судовий збір у сумі 605,60 грн (3 028,00 грн х 0,2).

За таких обставин та у відповідності до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя має обов`язок постановити ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з викладеними вище недоліками позовна заява підлягає залишенню без руху зі строком їх усунення 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169 КАС України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачу строк 10 (десять) днів для усунення недоліків, вказаних в ухвалі, з дня отримання копії останньої.

У разі якщо недоліки не будуть усунені у десятиденний строк з дня отримання позивачем ухвали, заява буде повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. Я. Отчак