Справа № 456/1891/25
Суддя: Бучківська В. Л.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/1891/25
Провадження № 2-а/456/52/2025
РІШЕННЯ

іменем України

14 травня 2025 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Яніцькій М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог поліцейський 2 взводу 1 роти Управління патрульної поліції у Закарпатській області капрал поліції Мандрик Яник Альбертович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Підстава позову (позиція позивача). Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серія ЕНА №4389524 від 30.03.2025 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП. В обґрунтування позову зазначив, що 30 березня 2025 року на автодорозі Київ-Чоп він керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 та рухався в сторону м. Ужгород Закарпатської області із швидкістю 50 км/год. Приблизно о 15 год. на невідомій йому ділянці дороги, на забороненому місці, а саме на звуженій ділянці такої, на повороті стояли дві особи, як вже стало відомо це були поліцейські, які і зупинили його за перевищення, на їх думку, дозволеної в населеному пункті швидкості на 55 км/год. та, відповідно винесли постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700 грн. Разом з тим, службовий автомобіль поліцейських був припаркований в прихованому місці. Вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки жодних Правил дорожнього руху він не порушував, а при розгляді справи працівниками поліції порушено цілий ряд його прав, зокрема при винесенні зазначеної постанови поліцейський не надав йому можливості скористатися правовою допомогою. Підстав для складання оскаржуваної постанови у працівника поліції не було, оскільки він не порушував п.12.4 Правил дорожнього руху, про що зазначено у постанові. Також, в оскаржуваній постанові не наведено жодного доказу його вини. При винесенні зазначеної постанови поліцейський не надав йому можливості скористатися правовою допомогою, натомість, розмова поліцейського була некоректною, такий постійно намагався здійснити на нього психологічний тиск. Частиною 4 ст. 122 КУпАП України встановлено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину. Згідно з п.12.4. Правил дорожнього руху, у населених пунктах рух транспортних засобі дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушення Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення контролю за порушення Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Разом з тим, в порушення зазначених вимог в зоні фіксації лазерним вимірювачем швидкості руху транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_2 , не були розміщені та не діяли обмеження, передбачені дорожніми знаками: 5.45 «Населений пункт» 5.46 «Кінець населеного пункту»; 5.70 «Фото, відео-фіксування порушень». Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Візуальне спостереження за станом дотримання, норм, стандартів, правил, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг працівниками Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку. В іншому випадку, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідає принципу верховенства права і містить ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Крім того, зазначає, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», то ж лист Департаменту патрульної поліції від 04.10.2018 №11299/41/2/02-2018 про використання лазерного вимірювача швидкості TruCam для фіксації правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху не є нормативно-правовим актом, який змінює чи припиняє поряд використання та розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для фіксації виявлених порушень правил дорожнього руху. Також, всупереч нормам КУпАП, поліцейським в оскаржуваній постанові не повністю розкрито суті та обставин правопорушення, а саме не вказано який саме водій, в якому саме населеному пункті, і яким саме транспортним засобом рухався, що є істотним порушенням при винесенні постанови. Тому в зв`язку з вищенаведеним вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, 09.05.2025 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов просить задоволити.

Позиція відповідача. 30.04.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача Вовканича А.І., в якому зазначено, що 30 березня 2025 року близько 15 год. 15 хв. поліцейським УПП в Закарпатській області Мандриком Я.А. під час несення служби та здійснення превентивних заходів щодо адміністративних правопорушень за перевищення встановлених обмежень швидкості руху в межах дії дорожнього знаку 3.29 (обмеження максимальної швидкості 50 км/год) на 790 км автомобільної дороги М-06 (Київ-Чоп) було зафіксовано перевищення швидкості руху транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався зі швидкістю 105 км/год, перевищивши дозволене обмеження швидкості руху на 55 км/год, чим порушив вимоги пункту 12.9.б ПДР України. Інспектор належним чином представився, назвав причину та підставу зупинки та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 ПДР України. Всі усні доводи позивача були взяті до уваги про розгляді справи про адміністративне правопорушення, письмових пояснень позивач не надав. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови та під підпис було запропоновано отримати її копію. Як вбачається з листа ДП «Укрметртестстандарт» від 01.10.2019 № 22-38/49 лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань, тобто без триноги. Державне підприємство «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт») засноване на державній власності і входить до сфери управління Мінекономрозвитку України. Даний лист ДП «Укрметртестстандарт» від 01.10.2019 № 22-38/49 не скасовано та не оскаржено в судовому порядку. Відтак, в даному випадку порушення позивачем ПДР зафіксовано пристроєм вимірювання швидкості TruCam в ручному режимі, а не в автоматичному, тому вимоги ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» не розповсюджуються на спірні відносини. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.08.2021 у справі № 607/4677/21 та від 11.03.2025 у справі № 308/17801/24. Тобто надані докази є належними та допустимими. Також позивач стверджує, що контроль швидкості руху транспортних засобів може здійснюватися лише в місцях, облаштованих дорожнім знаком 5.70. Проте згідно з Постановою КМУ №1091, внесено зміни до розділу 33 ПДР України «Дорож знаки», де дорожній знак 5.70 викладений у новій редакції із зміною змісту, а саме Дорожній знак 5.70 «Зміна схеми руху», а дорожній знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху». На фотознімку, який додано до відзиву, зазначено дату вчинення правопорушення, серійний номер приладу, швидкість транспортного засобу позивача, місце скоєння правопорушення, географічні координати тощо. Координати GPS місцезнаходження лазерного вимірювача швидкості TruCam LT1 20/20 серійний номер ТС 000618 є 48°31'11.86"N 22°30'36.96"Е що вказують про його місцезнаходження в межах дії дорожнього знаку 3.29 (50 км/год). Тобто, аргумент позивача про відсутність на даній ділянці дороги дорожнього знаку 5.70 не має ніякого відношення до обставин та предмета даної справи. Окрім цього зазначено, що відповідно до пункту 5 постанови серії ЕНА № 4389524 від 30.03.2025, позивача було притягнуто до відповідальності за перевищення на 55 км/год встановлених обмежень швидкості руху в зоні дії дорожнього знаку 3.29 на 790 км автомобільної дороги М-06 (Київ Чоп), а саме позивач рухався зі швидкістю 105 км/ год при дозволених 50 км/год., за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 122 КУПАП. Однак капрал поліції Мандрик Я.А. випадково зазначив неправильний пункт 12.4. ПДР, замість правильного 12.9.б ПДР. Помітивши цей недолік, одразу було написано відповідний рапорт на ім`я начальника УПП в Закарпатській області щодо уточнення даних постанови ЕНА № 4389524 від 30.03.2025. В даному рапорті зазначено, що пункт 12.4. ПДР був зазначений помилково та правильним є 12.9.б ПДР. Таким чином адміністративний позов про скасування постанови про адміністративне порушення є таким, що не підлягає до задоволення у зв`язку з тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності. Користуючись наданими правами щодо оскарження дій правоохоронних органів позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності. Крім цього вважають, що ні УПП в Закарпатській області, ні інспектор поліції не можуть бути належними відповідачами в даній справі, а тому в задоволені позову просить відмовити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, хоча повідомлявся про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Позиція третьої особи. Поліцейський УПП в Закарпатській області Мандрик Я.А. в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи у його відсутності до суду не надходила.

Враховуючи ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволені позову слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 2 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін, диспозитивності та з`ясуванні всіх обставин у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

З копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 вбачається, що такий видано на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.4-5/.

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4389524 від 30.03.2025 вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700,00 грн. /а.с.7/.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/31362, виданого ДП «Укрметртестстандарт» 08.08.2024 з терміном дії до 08.08.2025, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCam» LTI 20/20 № ТС000618 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач /а.с.28/.

З сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки, виданого Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 вбачається, що цей сертифікат, виданий фірмі Laser Technology, Inc. США засвідчує, що на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 «TruCAM», який зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12 /а.с.29/.

Відповідно до експертного висновку Адміністрації Держспецзв`язку від 07.09.2021, в об`єкті експертизи правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES, визначений п. 5.1 ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015 (у режимі ЕСВ, визначеному ДСТУ ISO/IEC 10116:2019, із довжиною ключа 128 біт) /а.с.30/.

З фотознімку з приладу TruCam LTI 20/20 № ТС000618 вбачається, що 30.03.2025 о 15:15 год. автомобіль марки марки «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_2 на ділянці дороги М06 790 км 48°31'11.86"N 22°30'36.96"Е рухався зі швидкістю 106 км/год /а.с.44/ .

З листа Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» Міністерства економічного розвитку та торгівлі (ДП «Укрметртестстандарт») від 01.10.2019 № 22-38/49 вбачається, що лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (ТЗ), тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху Т3 в автоматичному режимі. В автоматичному режимі без участі оператора забезпечується циклічне виконання послідовності дій: вибір цільового ТЗ, вимірювання швидкості руху ТЗ, документування результатів вимірювання та фотофіксація належної до цих результатів дорожньої ситуації. Алгоритм обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювань швидкості руху Т3 в межах максимально допустимої похибки, як в ручному так і в автоматичному режимах: ±12 км/год в діапазоні від 2 до 200 км/год;±1% в діапазоні від 201 до 320 км/год /а.с.27/.

З схеми організації руху транспорту ТОВ «ШБУ-77» вбачається наявність дорожніх знаків на а/д М-06 «Київ-Чоп» на ділянці 790км+321 км 811+03 /а.с.43/.

З рапорту поліцейського взводу №1 роти №1 УПП в Закарпатській області ДПП капрала поліції Я. Мандрика вбачається, що під час несення служби 30 березня 2025 року на автомобільній дорозі М-06 790 км було виявлено транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_3 , водій якого в зоні дії дорожнього знаку 3.29 (обмеження максимальної швидкості 50 км/год) рухався зі швидкістю 105 км/год, чим перевищив швидкість на 55 км/год, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 122 КУпАП. Після зупинки даного транспортного засобу встановлено особу водія - ОСОБА_1 , який порушив вимоги пункту 12.9.6 ПДР, проте помилково в постанові було зазначено пункт 12.4 ПДР. Правильним необхідно вважати порушення водієм пункту 12.9.б ПДР /а.с.46/.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , судом підлягають застосуванню наступні норми права.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з п. 12.9 «б» ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил.

У відповідності до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 4 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

У відповідності до пункту 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Положеннями ч. 1 ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Положеннями статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» надано право поліції застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже, положеннями Закону передбачено право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, також повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, доказами є такі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Мотивована оцінка доказів, поданих стороною позивача.

Судом встановлено, що 30.03.2025 поліцейським 2 взводу 1 роти Управління патрульної поліції у Закарпатській області капралом поліції Мандрик Я.А.складено постанову серії ЕНА №4389524 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700 гривень.

Зі змісту вказаної постанови встановлено, що ОСОБА_1 30.03.2025 о 15 год. 17 хв. на а/д М06 790 км, рухався зі швидкістю 105 км/год в зоні дії знаку 3.29, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 55 км/год. Швидкість руху вимірювалася лазерним приладом Трукам №000618, подія зафіксована на боді-камеру №470048, чим порушив вимоги пункту 12.4 ПДР України.

При цьому, згідно з рапортом поліцейського взводу №1 роти №1 УПП в Закарпатській області ДПП капрала поліції Я. Мандрика, Катаман М.С. порушив вимоги пункту 12.9.б ПДР, проте помилково в постанові було зазначено пункт 12.4 ПДР

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення пункту 12.9 б Правил дорожнього руху, яким визначено, що забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

З долученого до відзиву на позовну заяву зображення ділянки автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп 790+321 км 811+030 підтверджено наявність знаку 3.29.

Суд зазначає, що відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис підлягають зазначенню у постанові про адміністративне правопорушення не лише у випадку фіксації правопорушення здійсненої у автоматичному режимі, а й у інших випадках, оскільки ч. 3 ст. 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Вимоги ж до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режими, визначені частиною четвертою вказаної статті.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 15.11.2018 по справі № 524/5536/17 (адміністративне провадження № К/9901/1403/17), яка враховується судом апеляційної при вирішенні цих правовідносин.

Судом встановлено, що факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, зафіксоване поліцейським на лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 № ТС000618, про що зазначено в п. 5 цієї постанови, тобто в постанові міститься посилання на технічний прилад, яким зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення.

До матеріалів справи (до відзиву на позовну заяву) відповідачем також долучено фото з приладу TruCam LTI 20/20 № ТС000618, на якому містяться відомості, зокрема, про дату, час, серійним номер приладу, фактичну швидкість, швидкісний ліміт, місце фіксації правопорушення, марку автомобіля та його державний номерний знак. Крім того, до матеріалів справи відповідачем долучений DVD-диск, на якому містяться відеофайли з фіксації процедури розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

Щодо правомірності використання поліцейськими приладу TruCam, суд зазначає наступне.

Так, експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Оглядом матеріалів справи, лазерний вимірювач швидкості LT1 20/20 TruCam II отримав сертифікат затвердження типу від 29 серпня 2012 року №UA-MI/1-2903-2012. Відповідно до вказаного сертифікату, міжповірочний інтервал, установлений під час затвердження типу вимірювача не більше одного року.

Згідно з свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/31362, чинного до 08 серпня 2024 року встановлено, що засіб вимірювальної техніки лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LTІ 20/20 TruCam № ТС000618 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, при цьому діапазон вимірювання швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі ±2 км/год в діапазоні від 2 до 200 км/год.

Слід зазначити, що TruCam - це лазерний вимірювач швидкості, який здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. TruCam автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху, при цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 до 1200 м.

Правомірність використання приладу TruCam саме в ручному режимі підтверджується листом Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» Міністерства економічного розвитку та торгівлі (ДП «Укрметртестстандарт») від 01.10.2019 № 22-38/49, відповідно до якого лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювання.

Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM LTI 20/20 також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів у автоматичному режимі.

Крім того, правильність реалізації у приладі TruCAM алгоритму шифрування AES підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Суд зазначає, що наданий відповідачем фотознімок та відеофайл з приладу TruCam LTI 20/20 № ТС000618 є належними та допустимим доказами вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, які підтверджують факт перевищення швидкості автомобілем «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 30.03.2025 на 790 км автомобільної дороги М-06 (Київ-Чоп).

Стосовно аргументів позивача в частині відсутності відомостей про розміщення в межах населеного пункту знаку 5.70 «Фото-, відео фіксування порушень Правил дорожнього руху», суд зауважує, що за цим знаком тимчасово або постійно змінено схему руху та (або) встановлено нові дорожні знаки. Застосовується протягом не менш як трьох місяців у разі зміни руху на постійній основі, а також протягом необхідного проміжку часу у разі зміни руху на тимчасовій основі та встановлюється не менш як за 100 м до першого тимчасового знака.

Отже, наявність або відсутність знаку 5.70, де було вчинено правопорушення, не створює будь-яких правових наслідків для позивача у розрізі спірних правовідносин.

Водночас, суд вважає, що знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху», є обов`язковим лише при фіксації правопорушень, зафіксованих в автоматичному режимі (камер автофіксації), про що зазначено у пункті 5 Порядку функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2017 року № 833. Дорожній знак 5.76, передбачає: «Інформування учасників дорожнього руху про фіксацію (фотозйомку або відеозапис) фактів адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху стаціонарними технічними засобами (приладами контролю) здійснюється не пізніше початку роботи таких технічних засобів (приладів контролю) на визначених місцях (ділянках вулично-дорожньої мережі) шляхом установлення відповідних дорожніх знаків на вулично-дорожній мережі, а також шляхом розміщення відповідних відомостей на офіційних вебсайтах МВС та Національної поліції.

Разом з тим, слід зазначити, що наявність або відсутність дорожнього знаку 5.76 не звільняє водіїв від обов`язку виконувати вимоги ПДР щодо дотримання швидкості руху.

При цьому, жодними положеннями КУпАП та Закону України «Про Національну поліцію», в тому числі, частиною 1 ст.40 вказаного Закону, не передбачено обмеження поліції використовувати фототехніку і відеотехніку виключно в межах дії будь-яких дорожніх знаків.

Щодо доводів позивача про те, що його було позбавлено права на адвоката, то такі спростовуються оглянутим відеозаписом фіксації вказаного правопорушення, тому суд такі відхиляє.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівником поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення були дотримані усі вимоги передбачені КУпАП щодо процедури розгляду.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд вважає, що відповідачем доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, працівником поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення були дотримані усі вимоги передбачені КУпАП щодо процедури її розгляду, а тому підстави для скасування постанови серії ЕНА №4389524 від 30.03.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700,00 грн відсутні.

З урахуванням положень КАС України, судовий збір у разі відмови у задоволенні позову покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132-1, 251, 280 КУпАП, ст. ст. 77, 205, 229, 246, 250, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в :

В задоволені позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог поліцейський 2 взводу 1 роти Управління патрульної поліції у Закарпатській області капрал поліції Мандрик Яник Альбертович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги особами, що беруть участь у справі в 10 денний строк з дня отримання копії рішення у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Управління патрульної поліції у Закарпатській області, місцезнаходження: 88006, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Максима Польового, 2;

Третя особа: поліцейський 2 взводу 1 роти Управління патрульної поліції у Закарпатській області капрал поліції Мандрик Яник Альбертович, місцезнаходження: 88006, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Максима Польового, 2.

Головуючий суддя В.Л.Бучківська