Справа № 620/11038/24
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Файдюка В.В.

суддів: Епель О.В.,

Мєзєнцева Є.І.,

При секретарі: Масловській К.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - відповідач-1, ГУ ПФ в Чернігівській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач-2, ГУ ПФ в Рівненській області) про:

- визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФ в Рівненській області від 30.05.2024 №66 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язання ГУ ПФ в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 01.01.2006 по 01.02.2008, з 01.02.2008 по 01.01.2013 на посаді вахтера в Остерському будівельному технікумі (перейменований згідно наказу Міністерства аграрної політики України №231 від 12.05.2010 в Остерський коледж будівництва та дизайну) та з 01.01.2011 по 09.08.2013 в ТОВ «НОЄН» і провести перерахунок пенсії, починаючи з дня звернення із заявою про її перерахунок.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 позов задоволено повністю.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що пенсії осіб з числа військовослужбовців строкової служби підлягають перерахунку у випадку, передбаченому ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а відтак спірне рішення ГУ ПФ в Рівненській області є протиправним.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, відповідач-2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Свою позицію обґрунтовує тим, що судом не було враховано, що пенсію позивачу обраховано відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням грошового забезпечення (заробітку) без врахування коефіцієнта страхового стажу, а відтак зарахування спірних періодів роботи до загального страхового стажу не вплине на розмір пенсії, яку він отримує.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як це передбачено ч. 1 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Крім того, наголошує, що спірні періоди роботи позивача підтверджені належними записами у трудовій книжці.

Відзиву на апеляційну скаргу від ГУ ПФ в Чернігівській області не надійшло.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача-2 задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУ ПФ в Чернігівській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у розмірі 80% від середнього заробітку.

23.05.2024 позивач звернувся до відповідача-1 із заявою, в якій просив провести перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності розгляд заяви здійснювався ГУ ПФ в Рівненській області, яке рішенням від 30.05.2024 №66 відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 указаного Закону, оскільки заявник отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів враховує таке.

Положеннями статті 44 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що пенсіонерам з числа військовослужбовців строкової служби, які пропрацювали після призначення пенсії по інвалідності не менш як 2 роки з більш високим заробітком, ніж той, з якого було обчислено пенсію, встановлюється за їх заявою новий розмір пенсії з урахуванням заробітку, що визначається в порядку, передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На таких же умовах провадиться перерахунок пенсії, призначеної у мінімальному розмірі у зв`язку з відсутністю заробітку.

В разі дальшого зростання заробітку пенсіонера провадиться новий перерахунок пенсії за його заявою. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки роботи після попереднього перерахунку.

Розміри пенсій особам з числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, які одержують пенсію в органах Пенсійного фонду України, підлягають перерахунку у випадку, передбаченому частиною другою статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Виходячи з аналізу наведеної правової норми, пенсіонери з числа військовослужбовців строкової служби мають право на встановлення за їх заявою нового розміру пенсії, у разі якщо пропрацювали після призначення пенсії по інвалідності не менш як 2 роки з більш високим заробітком, ніж той, з якого було обчислено пенсію, при цьому новий розмір пенсії встановлюється з урахуванням заробітку, що визначається в порядку, передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до 04.04.2006, а після цієї дати - Законом України «Про пенсійне забезпечення».

До такого висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 10.05.2023 у справі № 0940/2065/18.

Матеріали справи свідчать, що страховий стаж врахований позивачу до 31.12.2005. Разом з тим, із змісту трудової книжки №б/н від 08.07.1968 та вкладки до неї серії НОМЕР_1 , а також трудової книжки серії НОМЕР_2 від 01.01.2011 вбачається, що ОСОБА_1 продовжував працювати в Остерському будівельному технікумі охоронцем, на посаду якого був прийнятий 01.06.2002 та переведений на посаду вахтера 27.12.2002, з якої звільнений 01.02.2008 за власним бажанням. Водночас, 01.02.2008 позивач прийнятий до Остерського будівельного технічому на посаду вахтера, з якої звільнений за власним бажанням 01.01.2013. Крім того, у період з 01.01.2011 по 09.08.2013 ОСОБА_1 працював на посаді техніка-наглядача у ТОВ «НОЄН».

Указані періоди роботи, всупереч вимог заяви позивача від 23.05.2024, відповідачем-2 до страхового стажу ОСОБА_1 зараховані не були, у той час як таке право пенсіонера з числа військовослужбовців строкової служби, які пропрацювали після призначення пенсії по інвалідності не менш як 2 роки з більш високим заробітком, ніж той, з якого було обчислено пенсію, прямо передбачено приписами ч. 1 ст. 44 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З урахуванням встановлених обставин та наведених вище норм права, правильність застосування яких судом першої інстанції підтверджується позицією Верховного Суду, колегія суддів погоджується з висновками Чернігівського окружного адміністративного суду про обґрунтованість позовних вимог.

Щодо твердження апелянта про те, що зарахування спірних періодів роботи до загального страхового стажу позивача не вплине на розмір пенсії, що ним отримується, колегія суддів зазначає, що предметом цього спору є правомірність рішення територіального органу Пенсійного фонду України про відмову у перерахунку пенсії особи на підставі його заяви, а не правильність обчислення розміру пенсії останнього внаслідок проведеного перерахунку. А відтак питання, чи збільшиться розмір пенсії ОСОБА_1 після проведення перерахунку на виконання рішення суду у цій справі, перебуває поза межами предмету оцінки у рамках спірних правовідносин.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263, п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повне рішення виготовлено 20 травня 2025 року.

Суддя-доповідач В.В. Файдюк

Судді О.В. Епель

Є.І. Мєзєнцев