Справа № 420/25329/24
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМ`ЯКОВОЇ, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач), в якому (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 24.02.2025) позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 28 від 07.12.2023 року.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що одержує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на момент виходу на пенсію позивач працювала в Орлівському закладі загальної середньої освіти Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області на посаді асистента вчителя в інклюзивному класі, стверджує, що загальний стаж роботи складає 38 років 11 місяці 24 днів.

Позивач 11.09.2023 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про нарахування та виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", однак листом ГУ ПФУ в Одеській області від 29.01.2024 за № 3292-1525/Ч-02/8- 1500/24, який отримано 14.02.2024 (підтверджується поштовим конвертом та штемпелем про відправку на адресу позивача 08.02.2024 ) позивачу було відмовлено у виплаті грошової допомоги у зв`язку з тим, що заявниця на день досягнення пенсійного віку не працювала в закладах освіти на посаді, яка дає право на призначення допомоги у розмірі 10 пенсій. До відповіді було додано рішення № 28 від 07.12.2023 про відмову у призначені одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, в якому вказано, що посада асистента вчителя не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на який дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою КМУ від 04.11.1993 №909.

Позивач вважає, що така позиція ГУ ПФУ в Одеській області суперечить нормам діючого законодавства України та порушує її права в сфері соціального та пенсійного забезпечення, тому просить задовольнити позов.

За записами в трудовій книжці позивач з 01.09.2022 року та станом на день досягнення пенсійноговіку працює асистентом вчителя. Згідно трудової книжки та посадової інструкції, позивач працюючи на посаді асистента вчителя виконувала функції педагогічного працівника. Зазначена посада дійсно не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на який дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою КМУ від 04.11.1993 року №909. Разом із тим, постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 14 червня 2000 року затверджено перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким посаду асистент вчителя загальноосвітнього навчального закладу з інклюзивним та інтегрованим навчанням віднесено до посад педагогічних працівників. Постанова Кабінету міністрів України від 15.08.2011 №872 "Про затвердження Порядку організації інклюзивного навчання у загальноосвітніх навчальних закладах" зазначає, що "особистісно орієнтоване спрямування навчально-виховного процесу забезпечує асистент вчителя, який бере участь у розробленні та виконанні індивідуальних навчальних планів та програм, адаптує навчальні матеріали з урахуванням індивідуальних особливостей навчально-пізнавальної діяльності дітей з особливими потребами".

На підставі викладеного позивач вважає, що має право на отримання грошової допомоги.

Ухвалою від 19.08.2024 відкрито провадження по справі та визначено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

30.08.2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, згідно з яким, відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Головним управлінням ПФУ в Одеській області повідомлено, що з 29.07.2023 позивачу призначено пенсію за віком, та не вирішено питання про виплату грошової допомоги у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу та документів, які підтверджують такий стаж. Позивач звертався до Головного управління із заявою щодо перерахунку спеціального стажу та про виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до п. 7-1 розділу XV Закону №1058. Однак документів для визначення спеціального стажу не надав.

Відсутні підстави для перерахунку пенсії позивачу та призначенні грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України №1058, ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у зв`язку з не підтвердженням спеціального стажу уточнюючими довідками з посиланнями на первинні документи. Визначити спеціальний стаж неможливо, оскільки відсутні уточнюючі довідки про періоди роботи на посадах, визначених ст. 55 Закону №1788, Порядку №909, також відсутня інформація про перебування/неперебування у відпустках без збереження заробітної плати, відпустках по догляду за дитиною до досягнення нею трьох річного віку.

Згідно наданих до заяви документів про стаж, страховий стаж позивача, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, необхідних 30 років не підтверджено, що не дає підстави для призначення грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій. Записи трудової книжки не дають можливості підтвердити роботу на спеціальних посадах, відомості ОК-5 теж не підтверджують цей факт у відповідних звітах підприємств позначкою по спецстажу. Отже, неможливо встановити пільговий стаж для призначення одноразової грошової допомоги. Позивачу неодноразово роз`яснювалось, що згідно записів трудової книжки з 01.09.2022 вона працювала на посаді асистента вчителя, однак цей стаж не дає право на призначення грошової допомоги, оскільки посада не відноситься до Переліку посад, який визначено згідно постанови КМУ №909. В цих випадках пенсії призначаються на загальних підставах, а періоди роботи не відносять до спеціальних, що дають право на пенсію за вислугу років. Відтак, Головним управлінням ПФУ в Одеській області прийнято рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій від 07.12.2023 №28. право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у Позивача необхідного спеціального стажу ( 30 років) роботи на певних, визначених законодавством, посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058 будь-якого іншого виду пенсії.

16.09.2024 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій наполягає на позовних вимогах.

Ухвалою суду від 06.02.2025 було зобов`язано відповідача надати додаткові докази у справі.

На вимогу суду Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надало:

- копію заяви позивача від 11.09.2023 про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячний пенсій станм на день її призначення відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування",

- копію рішення про призначення позивачу пенсії за віком з 29.07.2023, до органу ПФУ позивач звернулась 11.09.2023. Згідно розрахунку загальний стаж ОСОБА_1 склав 40 років 10 міс. 21 день, стаж у сфері освіти зарахований з 09.09.1983 по 31.03.2011 ( 27 років 6 міс. 23 дні) та з 01.05.2011 по 31.08.2018 - (7 років 4 міс.),

- копію рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій від 07.12.2023 №28.

24.02.2025 позивач подав заяву про зміну позовних вимог. Ухвалою від 20.05.2025 суд задовольнив заяву.

Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 29.07.2023 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На день призначення пенсії ОСОБА_1 мала страховий стаж 39 років 8 місяців 23 дня, стаж у сфері освіти зарахований з 09.09.1983 по 31.03.2011 ( 27 років 6 міс. 23 дні) та з 01.05.2011 по 31.08.2018 - (7 років 4 міс.), 01.09.2018 - 31.08.2022 (4 роки).

З 01.09.2022 року на підставі наказу директора ЗЗСО № 57/К від 01.09.2022 року позивача переведено на посаду асистента вчителя в Орлівському закладі загальної середньої освіти Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Позивачка 11.09.2023 подала заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про нарахування та виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Листом № 39030/03-16 від 07.12.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило позивача про те, що підстав для нарахування та виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відсутні.

До відповіді було додано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 28 від 07.12.2023, в якому зазначено, що на день досягнення пенсійного віку ОСОБА_1 не працювала на посаді в закладі освіти, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а працювала на посаді асистента вчителя, тому відмовлено у нарахуванні та виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій .

Вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 28 від 07.12.2023, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV.

Відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 затверджений Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати.

Положеннями пункту 2 Порядку №1191 визначено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Відповідно до пункту 5 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відповідно до пункту 7 Порядку, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", станом на день її призначення.

Отже, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з досягненням нею пенсійного віку, наявністю у неї необхідного страхового стажу, вихід на пенсію саме з посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е - ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

Аналогічна правова позиція також викладена Верховним Судом у постановах від 02.03.2020 по справі №175/4086/16-а, від 28.04.2020 по справі №678/941/17, від 12.03.2019 по справі №127/9277/17.

Як вбачається з рішення № 28 від 07.12.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області підставою для відмови у виплаті грошової допомоги є відсутність посади асистента вчителя у переліку посад, що дає право на пенсію за вислугу років, тому немає підстав для призначення грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Щодо спеціального стажу (30 років) віднесення Орлівського закладу загальної середньої освіти Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області до закладів комунальної власності в рішенні ГУ ПФУ в Одеській області заперечень не викладено. Відповідач не заперечує, що до призначення пенсії за віком ОСОБА_1 не отримував будь-яку пенсію.

З наведеними висновками відповідача суд не погоджується, з огляду на таке.

Переліком № 909 визначено, що робота в загальноосвітніх навчальних закладах дає право на отримання пенсії за вислугу років та в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах передбачені посади: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Таким чином, посада асистента вчителя загальноосвітнього навчального закладу не значиться у Переліку № 909.

Відповідно до 28 Закону України "Про освіту" від 05.09.2017 № 2145-VIII (далі Закон № 2145-VIII) система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти. Згідно зі ст. 29 Закону № 2145-VIII структура освіти включає, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту.

Статтею 12 Закону України "Про позашкільну освіту" від 22.06.2000 № 1841-III (далі Закон № 1841-III) та пунктом 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2011 № 433, передбачено, що до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші). Пунктом 7 вказаного Переліку встановлено, що центр, палац, будинок, клуб художньої творчості дітей, юнацтва та молоді, художньо-естетичної творчості учнівської молоді, дитячої та юнацької творчості, естетичного виховання відносяться до позашкільних навчальних закладів.

Згідно зі ст.10 Закону України від 05.09.2017 № 2145-VIII "Про освіту" позашкільна освіта разом із загальною середньою, професійно-технічною, вищою та іншими освітами становить структуру (систему) освіти в Україні. Статтею 21 Закону України від 22.06.2000 № 1841-III "Про позашкільну освіту" передбачено, що права, обов`язки та соціальні гарантії для педагогічних працівників позашкільного навчального закладу визначаються Конституцією України, Законом України "Про освіту", цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років. Перелік посад педагогічних працівників системи позашкільної освіти встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Разом із тим, постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 14.06.2000 затверджено перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким посаду асистент вчителя загальноосвітнього навчального закладу з інклюзивним та інтегрованим навчанням віднесено до посад педагогічних працівників.

Постанова Кабінету Міністрів України від 15.08.2011 №872 "Про затвердження Порядку організації інклюзивного навчання у загальноосвітніх навчальних закладах" зазначає, що "особисто орієнтоване спрямування навчально-виховного процесу забезпечує асистент вчителя, який бере участь у розробленні та виконанні індивідуальних навчальних планів та програм, адаптує навчальні матеріали з урахуванням індивідуальних особливостей навчально-пізнавальної діяльності дітей з особливими потребами".

З ініціативи Міністерства освіти і науки, молоді та спорту Міністерством соціальної політики доповнено Класифікатор професій посадою асистента вчителя інклюзивного навчання (наказ Держспоживстандарту від 28 липня 2010 року за № 327). Посаду асистента вчителя передбачено Типовими штатними нормативами загальноосвітніх навчальних закладів, затвердженими наказом Міністерства освіти і науки від 06.12.2010 №1205.

У листі Міністерства освіти і науки, молоді та спорту №1/9-675 від 25.09.2012 "Щодо посадових обов`язків асистента вчителя" зазначено орієнтовні кваліфікаційні характеристики асистента вчителя в класі з інклюзивним навчанням, які розроблені у зв`язку з введенням зазначеної посади до типових штатних нормативів загальноосвітніх навчальних закладів, затверджених наказом Міністерства освіти і науки від 06.12.2010 за №1308/8603. В описі посадових обов`язків асистента вчителя зазначено, що асистент вчителя забезпечує соціально-педагогічний супровід дитини з особливими освітніми потребами, разом із вчителем класу виконує навчальні, виховні, соціально- адаптаційні заходи, запроваджуючи ефективні форми їх проведення, допомагає дитині у виконанні навчальних завдань, залучає учня до різних видів навчальної діяльності; у складі групи фахівців бере участь у розробленні та виконанні індивідуальної програми розвитку дитини; адаптує навчальні матеріали з урахуванням індивідуальних особливостей навчально-пізнавальної діяльності дитини з особливими освітніми потребами.

Згідно посадової інструкції, яка додана до позову, позивач працюючи на посалі асистента вчителя виконувала функції педагогічного працівника, зокрема навчально-розвивальну функцію: співпрацювала з вчителем класу, надавала освітні послуги, спрямовані на задоволення освітніх потреб, дбала про професійне соціально-педагогічний супровід дітей з особливими освітніми потребами, дбала про професійне самовизначення та соціальну адаптацію учнів. Сприяла розвитку дітей з особливими освітніми потребами, поліпшенню їхнього психоемоційного стану. Стимулювала розвиток соціальної активності дітей, сприяла виявленню та розкриттю їхніх здібностей, талантів, обдарувань шляхом їх участі у науковій, технічній, художній творчості.

Таким чином, посада на якій працювала позивачка на момент досягнення пенсійного віку є такою, що відноситься до посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е - ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Щодо посилань відповідача на ненадання уточнюючих довідок про періоди роботи на посаді асистента вчителя, то згідно з положенням статті 62 Законом України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Оскільки нормативно-правовими актами, які регулюють порядок надання грошової допомоги, не передбачено конкретну процедуру подання документів до заяви про призначення допомоги , суд за аналогією керується приписами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердж. Постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1. Так, п. 1.8 вказаного Порядку передбачено, що у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія).

А відповідно до п. 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, та зокрема, надає необхідну інформацію, у разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Разом з тим, відповідач не надав доказів того, що позивачу пропонувалось надати уточнюючі довідки або інші документи, які б містили інформацію про посаду асистента вчителя.

Отже, ГУ ПФУ в Одеській області прийняло рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій від 07.12.2023 №28 необгрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не добросовісно.

Згідно з статтею 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, оскільки відповідачем не надано до суду доказів правомірності вчинення дій, суд дійшов висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у виплаті грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову судові витрати відшкодовуються позивачу за рахунок відповідача у розмірі 968 грн. 96 коп. (з урахуванням коефіцієнту 0.8).

Зайво сплачений позивачем судовий збір має бути повернутий позивачу з Державного бюджету за його заявою.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 72, 77, 139, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 28 від 07.12.2023 про відмову у призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, що не підлягає оподаткуванню, відповідно до пункту 7-1 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 968 грн. 96 коп. (дев`ятсот шістдесят вісім гривен 96 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА