Справа № 420/29469/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/29469/24
Перша інстанція: суддя Караван Р.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Єщенка О.В.,

Турецької І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 7 січня 2025р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2024р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, у якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області, які виразились в обмеженні максимального розміру пенсії ОСОБА_1 , при її перерахунку на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.03.2024р. по справі №420/2572/24, з 1.02.2020р. сумою 25 276,6грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 30 092,73грн., з 1.02.2021р. сумою 25 276,6грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 32 509,53грн., з 1.02.2022р. сумою 25 276,6грн, при нарахуванні пенсії в розмірі 35 532,78грн., з 1.03.2022р. сумою 28 899,29грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 35 532,78грн., з 1.03.2023р. сумою 32 462,89грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 37 471,38грн., з 1.03.2024р. сумою 32 462,89грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 39 453,58грн. та з 1.07.2024р. сумою 32 462,89грн., при нарахуванні пенсії в розмірі 39 453,58грн.;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити виплату ОСОБА_1 , нарахованої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.03.2024р. по справі №420/2572/24, пенсії з 1.02.2020р., з 1.02.2021р., з 1.02.2022р., з 1.03.2022р., з 1.03.2023р., з 1.03.2024р. та з 1.07.2024р. без обмеження її максимального розміру;

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області, які виразились в анулюванні виплати ОСОБА_1 , з 1.02.2022р. щомісячної доплати у розмірі 2 000грн., відповідно до Постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», при проведенні перерахунку пенсії на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.03.2024р. по справі №420/2572/24;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2 000грн. до пенсії згідно Постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», починаючи з 1.02.2022р..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.03.2024р. по справі №420/2572/24, 5.06.2024р. відповідачем було проведено перерахунок пенсії позивача з 1.02.2020р., з 1.02.2021р. та з 1.02.2022р..

Позивача вважає, що відповідач протиправно обмежив виплату йому пенсії максимальним розміром, а також протиправно анулював з 1.02.2022р. виплату щомісячної доплати у розмірі 2 000грн. до пенсії, згідно Постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Посилаючись на вказані обставини просив позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 7 січня 2025р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення скарги та скасування рішення суду із прийняттям по справі нової постанови про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що розмір пенсії позивача нараховано без обмеження максимальним розміром.

При цьому, суд вказав, що наразі держава продовжує виконувати свої зобов`язання з виплати пенсії позивачу у розмірі 32 462,89грн., що є більшим ніж максимальний розмір пенсії для інших категорій пенсіонерів станом на 2024 рік в розмірі 23 610грн. та середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії станом на вересень 2024 року в розмірі 18 020,86грн..

Що стосується позовних вимог про анулювання щомісячної доплати 2 000грн. відповідно до Постанови КМУ №713, то суд зазначив, що з перерахунку пенсії позивача станом на 1.02.2022р. вбачається, що основний розмір пенсії було збільшено з 19 702,24грн. до 27 767,34грн., тобто розмір пенсії було збільшено більше ніж на 2 000грн., що відповідно до положень абзацу 3 пункту 1 Постанови №713 є підставою для зупинення виплати вказаної доплати.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі, у зв`язку з чим допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.315 КАС України, рішення суду скасовує та приймає по справі нову постанову про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років згідно із ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.03.2024р. по справі №420/2572/24 визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови в проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО97298 від 24.11.2023р. про розмір грошового забезпечення станом на 1.01.2020р., на 1.01.2021р. та на 1.01.2022р. для перерахунку пенсії з 1.02.2020р., 1.02.2021р. і 1.02.2022р.; зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 1.02.2020р., 1.02.2021р. і 1.02.2022р. на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО97298 від 24.11.2023р. про розмір грошового забезпечення станом на 1.01.2020р., на 1.01.2021р. та на 1.01.2022р. із врахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням раніше проведених виплат.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи перерахунків пенсії позивача від 5.06.2024р., пенсія останньому була нарахована у наступних розмірах:

- з 1.02.2020р. із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 9 250грн., оклад за військове звання 1 680грн., надбавка за вислугу років 45% 4 918грн., надбавка за специфічні умови проходження служби 65% 10 301,53грн., премія 35% 3 237,5грн., всього 29 387,53грн. Основний розмір пенсії: 80% грошового забезпечення у розмірі 23 510,02грн.. Підсумок пенсії (з надбавками) 30 092,73грн., з урахуванням максимального розміру пенсії 25 276,6грн.;

- з 1.02.2021р. із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 9 990грн, оклад за військове звання 1 820грн., надбавка за вислугу років 45% 5 314,5грн., надбавка за специфічні умови проходження служби 65% 11 130,93грн., премія 35% 3 496,5грн., всього 31 751,93грн.. Основний розмір пенсії: 80% грошового забезпечення у розмірі 25 401,54грн.. Підсумок пенсії (з надбавками) 32 509,53грн., з урахуванням максимального розміру пенсії 25 276,6грн.;

- з 1.02.2022р. із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 10 920грн., оклад за військове звання 1 990грн., надбавка за вислугу років 45% 5 809,5грн., надбавка за специфічні умови проходження служби 65% 12 167,68грн., премія 35% 3 822грн., всього 34 709,18грн.. Основний розмір пенсії: 80% грошового забезпечення у розмірі 27 767,34грн.. Підсумок пенсії (з надбавками) 35 532,78грн., з урахуванням максимального розміру пенсії 25 276,6грн.;

- з 1.03.2022р. із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 10 920грн., оклад за військове звання 1 990грн., надбавка за вислугу років 45% 5 809,5грн., надбавка за специфічні умови проходження служби 65% 12 167,68грн., премія 35% 3 822грн., всього 34 709,18грн.. Основний розмір пенсії: 80% грошового забезпечення у розмірі 27 767,34грн.. Підсумок пенсії (з надбавками) 35 532,78грн., з урахуванням максимального розміру пенсії 28 899,29грн.;

- з 1.03.2023р. із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 10 920грн., оклад за військове звання 1 990грн., надбавка за вислугу років 45% 5 809,5грн., надбавка за специфічні умови проходження служби 65% 12 167,68грн., премія 35% 3 822грн., всього 34 709,18грн.. Основний розмір пенсії: 80% грошового забезпечення у розмірі 27 767,34грн.. Підсумок пенсії (з надбавками) 37 471,38грн., з урахуванням максимального розміру пенсії 32 462,89грн.;

- з 1.03.2024р. із сум грошового забезпечення посадовий: оклад 10 920грн., оклад за військове звання 1 990грн., надбавка за вислугу років 45% 5 809,5грн., надбавка за специфічні умови проходження служби 65% 12 167,68грн., премія 35% 3 822грн., всього 34 709,18грн.. Основний розмір пенсії: 80% грошового забезпечення у розмірі 27 767,34грн.. Підсумок пенсії (з надбавками) 39 453,58грн., з урахуванням максимального розміру пенсії 32 462,89грн.;

- з 1.03.2024р. із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 10 920грн., оклад за військове звання 1 990грн., надбавка за вислугу років 45% 5 809,5грн., надбавка за специфічні умови проходження служби 65% 12 167,68грн., премія 35% 3 822грн., всього 34 709,18грн.. Основний розмір пенсії: 80% грошового забезпечення у розмірі 27 767,34грн.. Підсумок пенсії (з надбавками) 39 453,58грн., з урахуванням максимального розміру пенсії 32 462,89грн.;

- з 1.07.2024р. із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 10 920грн., оклад за військове звання 1 990грн., надбавка за вислугу років 45% 5 809,5грн., надбавка за специфічні умови проходження служби 65% 12 167,68грн., премія 35% 3 822грн., всього 34 709,18грн.. Основний розмір пенсії: 80% грошового забезпечення у розмірі 27 767,34грн.. Підсумок пенсії (з надбавками) 39 453,58грн., з урахуванням максимального розміру пенсії 32 462,89грн..

При цьому, із матеріалів справи вбачається, що доплата у розмірі 2 000грн. до пенсії, згідно Постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» позивачу не нараховувалась та не виплачується.

Позивач вважає дії відповідача щодо обмеження пенсії максимальним розміром та припинення нарахування доплати до пенсії 2 000грн. відповідно до Постанови КМУ №713 протиправними, а тому звернувся до суду із даним позовом.

Перевіряючи правомірність та законність дій ПФУ у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом №3668-VI, який набрав законної сили 1.10.2011р..

Так, згідно положень ст.2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас, Законом №3668-VI внесені зміни у ст.43 Закону №2262-XII, яку викладено в редакції Закону №3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

У подальшому, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч.7 ст.43 Закону №2262-XII.

Згідно з п.2 резолютивної частини вказаного Рішення положення ч.7 ст.43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016р..

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016р. №7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають ст.17 Конституції України, положення ч.7 ст.43 Закону №2262, виходив із того, що норми-принципи ч.5 ст.17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених ч.5 ст.17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом №3668-VI, яким внесені зміни у ст.43 Закону №2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону №3668-VI.

Тобто, положення ч.7 ст.43 Закону №2262-XII та положення ч.1 ст.2 Закону №3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016р. №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає ст.17 Конституції України положення ч.7 ст.43 Закону №2262-XII.

При цьому, положення ст.2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст ч.7 ст.43 Закону №2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Отже, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому, суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення ст.2 Закону №3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів вважає, що вони явно суперечать один одному.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 6.11.2018р. у справі №812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.

Оскільки обмеження ГУ ПФУ в Одеській області максимального розміру пенсії ОСОБА_2 , право на пенсійне забезпечення якої встановлене Законом №2262-ХІІ, є протиправним, то судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність обмеження пенсії позивача максимальним розміром.

Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.

Зокрема, у постановах від 16.12.2021р. у справі №400/2085/19, від 20.07.2022р. у справі №340/2476/21, від 25.07.2022р. у справі №580/3451/21 та від 30.08.2022р. у справі №440/994/20, Верховний Суд дійшов наступних висновків:

«… на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому, суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення ст.2 Закону №3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI. …».

За таких обставин та сформованої практики Верховного Суду, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром.

Що стосується позовних вимог з приводу щомісячної доплати у розмірі 2 000грн., відповідно до Постанови КМУ від 14.07.2021р. №713, то апеляційний суд виходить з наступного.

З метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб прийнято Постанову №713.

Пунктом 1 Постанови №713 установлено з 1.07.2021р. особам, яким призначено пенсію до 1.03.2018р. відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1.03.2018р., щомісячну доплату в сумі 2 000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1.03.2018р., розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1.03.2018р. або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1.03.2018р., щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2 000грн.. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2 000грн., щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 1.07.2021р..

Пунктом 3 Постанови №713 встановлено Пенсійному фонду України забезпечити встановлення з 1.07.2021р. виплат, передбачених пунктами 1 і 2 цієї Постанови, а також виплат, передбачених абзацом другим пункту 1 Постанови КМУ від 28.07.2010р. №656 «Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій» для учасників бойових дій та постраждалих учасників Революції Гідності, за матеріалами пенсійних справ.

Питання правомірності/неправомірності припинення доплати до пенсії згідно з Постановою №713 було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі №400/6254/24.

Так, у постанові від 13.03.2025р. по справі №400/6254/24 Велика Палата Верхового Суду дійшла наступних висновків:

- з 1.07.2021р. колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону №2262-XII до 1.03.2018р. (і до розміру пенсії на вказану дату) або пенсія яким призначено (поновлена) після 1.03.2018р. (з грошового забезпечення, визначеного станом на 1.03.2018р. або до цієї дати), було установлено щомісячну доплату в розмірі 2 000грн.;

- доплата, визначена цією Постановою, враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, що здійснюються у зв`язку з прийняттям після 1.03.2018р. уповноваженим органом нормативно-правого акту, який став правовою підставою для перегляду (перерахування) пенсії. Тобто таке підвищення (перерахунок пенсії) повинне відповідати порядку, передбаченому ст.63 Закону №2262-XII, та обов`язково мало здійснюватися після 1.03.2018р., при цьому не має значення, чи такий нормативно-правовий акт був прийнятий до 1.03.2018р. або після, оскільки визначальним є саме момент підвищення після 1.03.2018р.;

- метою установлення такої доплати є поетапне зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам;

- виплата щомісячної доплати в розмірі 2 000грн. не здійснюється у разі, коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому пункту 1 цієї Постанови, переглядалася (перераховувалася) саме після 1.03.2018р. відповідно до процедури, передбаченої ст.63 Закону №2262-XII, і такий перегляд (перерахунок) перевищив розмір доплати;

- якщо перегляд пенсії (перерахунок) здійснювався до 1.03.2018р. або після цієї дати, однак на виконання рішення суду з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на який в особи виникло до 1.03.2018р., то такий перегляд (перерахунок) не є підставою для нездійснення виплати у розмірі 2 000грн. чи її припинення;

- водночас, якщо перегляд пенсії (перерахунок) здійснювався після 1.03.2018р. на виконання рішення суду з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на який в особи виникло після 1.03.2018р., то такий перегляд (перерахунок), проведений відповідно до статей 43, 63 Закону №2262-XII (підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом), є підставою для нездійснення виплати у розмірі 2 000грн. чи її зменшення (в залежності від розміру збільшення пенсії після перерахунку).

Як вбачається із обставин цієї справи, що 5.06.2024р. на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.03.2024р. по справі №420/2572/24, відповідачем було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 1.02.2020р., з 1.02.2021р. та з 1.02.2022р. на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО97298 від 24.11.2023р. про розмір грошового забезпечення станом на 1.01.2020р., на 1.01.2021р. та на 1.01.2022р..

Отже, з огляду на викладені обставини та наведений висновок Великої Палати Верховного Суду, судова колегія вважає, що вказаний перерахунок пенсії позивача на підставі рішення суду у справі вважається таким, що виник на підставі, встановленій нормативно-правовим актом, а саме через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України про Державний бюджет на певний рік, що мало наслідком зміну розміру грошового забезпечення військовослужбовців (посадового окладу) та є підставою для перерахунку пенсії колишнім військовослужбовцям відповідно до статті 43, 63 Закону №2262-XII.

Тобто, у цьому випадку не має значення, що перерахунок пенсії здійснено на виконання рішення суду, про що стверджує позивач, чи/або одразу на підставі безпосередньо поданої уповноваженим органом довідки до пенсійного органу. Ключовим фактором для визначення пенсій, які переглядалися (перераховувалися) після 1.03.2018р. в розумінні Постанови №713 як підстави для припинення або зміни доплати, передбаченої цією постановою, є саме підвищення пенсії після її перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру грошового забезпечення військовослужбовців, а саме прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, як розрахункової величини для визначення посадових окладів військовослужбовців.

Відтак, твердження позивача про те, що перерахунок пенсії, здійснений на виконання рішення суду є відновленням його порушеного права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 1 березня 2018 року, і не є перерахунком пенсії у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії - помилкове, оскільки у цій справі перерахунок пенсії позивача проведений саме у зв`язку зі зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України про Державний бюджет на певний рік (незалежно від того, на виконання рішення суду чи на підставі безпосередньо поданої уповноваженим органом довідки до пенсійного органу). Тому відсутні підстави для виплати позивачу щомісячної доплати в сумі 2 000грн., передбаченої Постановою №713, адже пенсія позивача при її перерахунку збільшилася за рахунок зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб на відповідний рік.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що відповідні позовні вимогу ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Виходячи з наведеного, судова колегія дійшла висновку, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув, належної оцінки не дав, а тому вважає за необхідним рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти по справі нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 7 січня 2025р. скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які виразились в обмеженні максимального розміру пенсії ОСОБА_1 при її перерахунку на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.03.2024р. по справі №420/2572/24.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату ОСОБА_1 , нарахованої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.03.2024р. по справі №420/2572/24, пенсії з 1.02.2020р., з 1.02.2021р., з 1.02.2022р., з 1.03.2022р., з 1.03.2023р., з 1.03.2024р. та з 1.07.2024р. без обмеження її максимального розміру.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: О.В. Єщенко

І.О. Турецька