Справа № 440/5329/25
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 21 травня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/5329/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просить суд:

визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 03.02.2025 року за №2, щодо відмови мені, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у перерахунку та виплати пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три календарних роки, що передують 2025 року, а саме за 2022 - 2024роки у розмірі 15057,09 грн;

зобов?язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок та виплату моєї, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП - НОМЕР_1 ), пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують 2025 року, а саме за 2022 - 2024 роки, у розмірі 15057,09 грн.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що відповідачем при переведенні на пенсію за віком для розрахунку протиправно застосовано показник середньої заробітної плати в розмірі 7994,47 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.04.2025 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

09.05.2025 до суду від ГУ ПФУ в Полтавській області надійшов відзив на позов в якому зазначено, що для застосування нового показника заробітної плати за 2022-2024 роки в розмірі 15057,09 відсутні підстави, оскільки переведення пенсії по інвалідності на пенсію за віком здійснюється повторно.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

Позивач отримувала пенсію по інвалідності, як інвалід ІІІ групи загального захворювання з 03.01.2020 відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон) та продовжувала працювати.

Пенсію обчислено з урахуванням страхового стажу тривалістю 38 років 11 місяців 6 днів (враховано по 30.11.2019), в тому числі страхового стажу 36 років 3 місяця 10 днів, додаткового 2 роки 7 місяців 26 днів, коефіцієнт стажу 0,38917. Розрахунок заробітку проведено із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за 2017-2019 роки в розмірі 7763,17грн.

З 01.04.2022 проведено масовий перерахунок по стажу відповідно до частини 4 статті 42 Закону, внаслідок якого страховий стаж склав 39 років 9 днів (враховано по 28.02.2022), в тому числі додатковий стаж 1 рік 3 місяця 14 днів.

На підставі заяви від 01.09.2022 про перехід на інший вид пенсії відповідно до Закону ОСОБА_1 переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. Стаж та заробіток враховано по 30.06.2022. Страховий стаж склав 38 років 25 днів. При переведенні на пенсію за віком для розрахунку заробітку застосовано показник середньої заробітної плати 7763,17, який враховувався під час призначення пенсії по інвалідності в січні 2020 року, оскільки після призначення пенсії по інвалідності заявниця продовжувала працювати та набула страхового стажу 1 рік 9 місяців 15 днів.

Згідно заяви від 23.12.2022 ОСОБА_1 переведено на пенсію по інвалідності з 23.12.2023. Стаж та заробіток враховано за матеріалами пенсійної справи по 30.06.2022. Стаж склав 39 років 9 днів, в тому числі страховий стаж 38 років 25 днів, додатковий стаж 11 місяців 14 днів. При переведенні на пенсію по інвалідності для розрахунку заробітку застосовано показник середньої заробітної плати 7763,17, який враховувався під час призначення пенсії (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії відповідно до частини 3 статті 45 Закону.

З 01.03.2024 пенсію ОСОБА_1 перераховано із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 7994,47грн.

Згідно із заявою від 10.01.2025 про перехід на інший вид пенсії відповідно до Закону ОСОБА_1 переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. З урахуванням перерахунку пенсії у зв`язку із до призначенням, стаж та заробіток враховано по 31.12.2024. Страховий стаж склав 40 років 6 місяців 25 днів. При переведенні на пенсію за віком для розрахунку застосовано показник середньої заробітної плати в розмірі 7994,47, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії відповідно до частини 3 статті 45 Закону.

Позивач звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку її пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2022-2024 роки, у розмірі 15057,09 грн.

Відповідач своїм листом відмовив у задоволенні заяви позивача, посилаючись на відсутність правових підстав для проведення такого перерахунку.

Не погодившись із відмовою відповідача, позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Згідно з пунктом 13 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України "Про державну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність", її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення.

Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку, що частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У випадку переведення на інший вид пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Як установлено судом, позивач з 03.01.2020 отримував пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В подальшому позивача було переведено з 01.09.2022 на пенсію за віком, з 23.12.2022 на пенсію по інвалідності, з 10.01.2025 на пенсію за віком. Такі переведення, з одного виду пенсії на інший, здійснювалися в рамках одного закону Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Тобто позивач під час подання заяви від 10.01.2025 вимагав переведення його на той самий вид пенсії (за віком) та за нормами того самого закону, що не передбачає застосування при такому переведенні показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2022-2024 роки.

Суд погоджується з доводами відповідача що у дослідженому випадку розмір показників середньої заробітної плати (доходу) в України не підлягає перегляду та має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час первинного призначення пенсії за віком (2020 рік).

Підсумовуючи викладене суд зазначає, що оскільки подана позивачем заява не передбачала зміни виду отримуваної ним пенсії, то і підстави для застосування показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2022-2024 роки у разі переведення гр. ОСОБА_1 на вид пенсії, якого вимагав позивач, у дослідженому випадку відсутні.

З урахуванням викладеного, всебічно та в повному обсязі дослідивши та оцінивши в сукупності обставини справи та доводи учасників процесу, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати суд залишає за позивачем.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.О. Чеснокова