Справа № 212/6391/24
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2025 року м. Дніпросправа № 212/6391/24
Суддя І інстанції Токар Н.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Коршуна А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №37 від 14.06.2024року.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення №37 від 14 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень скасовано, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована правомірністю винесеної відносно позивача постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Вказує на те, що позивач, у визначений термін у повістці, а саме 18.05.2024 року о 08:00 год. не з`явився, про причини неявки не повідомив. Скаржник вказує на те, що відповідно до п.24 Порядку №560 позивач повинен був не пізніше ніж протягом трьох днів, тобто до 21.05.2024 року повідомити про перебування на лікарняному, з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. Однак, як зазначає позивач, про перебування на лікарняному, він повідомив 06.06.2024 року. Звертає увагу на тому, що 06.06.2024 року ОСОБА_1 прибувши у приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 звернувся до чергової служби з метою надання повідомлення про перебування на лікарняному, однак до відділення офіцер, як військовозобов`язаний, який прибув за повісткою не звертався.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 03.05.2024 одержав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 08:00 год. 18.05.2024 року (а.с.72 на звороті).

11 червня 2024 відносно позивача ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, згідно з яким, 11.06.2024 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 за повісткою, яка була направлена йому за місцем роботи. Під час спілкування та перевірки з`ясувалось, що громадянин ОСОБА_1 : 1) не прибув за повісткою 18.05.2024 року на 08.00 год., яка була вручена йому під особистий підпис 03.05.2024 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 ; 2) не повідомив протягом трьох діб про причини своєї неявки за повісткою на 18.05.2024 року на 08:00 год.; 3) не прибув протягом семи днів з дати виписки його з лікарняного листа, на якому, з його слів, він знаходився по 21.05.2024 року на амбулаторному лікуванні, а по 30.05.2024 року перебував на лікуванні у стаціонарі, 31.05.2024 року вийшов на роботу. У зв`язку з вище викладеним військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив правила військового обліку, а саме: ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз.2 п.1 правил обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які встановлені в Додатку №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, абз.1 п.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 22.08.1981 року, за що передбачена відповідальність ч.3 ст.210-1 КУпАП (а.с.71-72).

У графі «пояснення і зауваження щодо змісту протоколу» ОСОБА_1 зазначив, що з висновком протоколу №37 не згоден, перебував на лікарняному з 08.05.2024 року по 30.05.2024 року про що свідчать документи, які він надав у ТЦК та СП 06.06.2024 року.

14 червня 2024 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову №37 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП (а.с.73-74).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 03.05.2024 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 під особистий підпис отримав повістку про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 з терміном прибуття 18.05.2024 року на 08:00 год. Проте у встановлений термін військовозобов`язаний ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 не прибув, про причини неявки не повідомив. Будь-яких інших відомостей про себе не надав, чим порушив вимоги ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до приписів ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Згідно положень ч.1 ст. 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно положень ч.2 ст. 210 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно положень ч.3 ст. 210 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Наявність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких наведено в ст.251 КУпАП.

Матеріалами справи підтверджено, що спірною постановою №37 від 03.07.2024, яку винесено виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , позивача притягнуто до відповідальності згідно ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Також, зі змісту спірної постанови №37 вбачається, що 03.05.2024 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 під особистий підпис отримав повістку про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 з терміном прибуття 18.05.2024 року на 08:00 год. Проте у встановлений термін військовозобов`язаний ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 не прибув, про причини неявки не повідомив. Будь-яких інших відомостей про себе не надав, чим порушив вимоги ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно ст. 1 Закону України від 21.10.1993 № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Відповідно до положень абз. 2 ч.10 ст. 1 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані зокрема прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (Далі Порядок №560).

Згідно п.24 Порядку №560 у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

В свою чергу, згідно абз.3 ч.9 ст.29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військово-зобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови КМУ від 28.07.2010 № 673 «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори» поважною причиною неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки визнається, зокрема, хвороба, підтверджена відповідними документами (довідками).

Як правильно було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у ТВ з 21.05.2024 року по 30.05.2024 року із діагнозом бронхіт, фаза загострення з бронхообсткруктивним синдромом, що підтверджується наданою позивачем копії виписки КПК «Криворізька міська лікарня №16» КМР із медичної карти стаціонарного хворого терапевтичного відділення №1450/519 (а.с.15,19).

Відповідно до медичних висновків про тимчасову непрацездатність з електронної системи охорони здоров`я, пацієнт ОСОБА_1 перебував на лікарняному з 08.05.2024 року по 30.05.2024 року (а.с.16,17,18).

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі визнає факт прибуття ОСОБА_1 06.06.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно, колегія суддів робить висновок про поважність причин неявки ОСОБА_1 у визначений у повістці час, а саме 18.05.2024 року о 08:00 год. та дотримання ним положень п.24 цього Порядку №560 в частині його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів з дня закінчення лікування, що свідчить про відсутність у позивача винної поведінки та суб`єктивної сторони правопорушення.

Зазначена обставина свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

При цьому, на переконання колегії суддів факт неповідомлення особою у триденний строк від визначених у повістці дати і часу прибуття про поважність причин неявки, за умови прибуття такої особи у строк, що не перевищує сім календарних днів після усунення причин такої неявки з наданням доказів поважності причин такої неявки не може бути достатньою підставою для притягнення такої особи до адміністративної відповідальності за неприбуття у визначений термін до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321,322 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

В повному обсязі постанову складено 20 травня 2025 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя А.О. Коршун