Справа № 340/6134/24
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2025 року м. Дніпросправа № 340/6134/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Юрко І.В., Білак С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 в адміністративній справі №340/6134/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАТАГІ" до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Матагі" звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Кіровоградській області, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ ВП 43995486), яка приймає рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних: рішення № 11012952/42503977 від 07.05.2024, щодо відмови у реєстрації податкової накладної №2 від 02.04.2023; рішення № 11012953/42503977 від 07.05.2024, щодо відмови у реєстрації податкової накладної №7 від 04.04.2023; рішення № 11012951/42503977 від 07.05.2024, щодо відмови у реєстрації податкової накладної №11 від 07.04.2023; рішення № 11012955/42503977 від 07.05.2024, щодо відмови у реєстрації податкової накладної №12 від 07.04.2023; рішення № 11012956/42503977 від 07.05.2024, щодо відмови у реєстрації податкової накладної №16 від 14.04.2023; рішення № 11012954/42503977 від 07.05.2024, щодо відмови у реєстрації податкової накладної №17 від 14.04.2023; рішення № 11012949/42503977 від 07.05.2024, щодо відмови у реєстрації податкової накладної №24 від 22.04.2023; рішення № 11012950/42503977 від 07.05.2024, щодо відмови у реєстрації податкової накладної №33 від 30.04.2023; рішення № 11025880/42503977 від 09.05.2024, щодо відмови у реєстрації податкової накладної №10 від 07.04.2023; рішення № 11025881/42503977 від 09.05.2024, щодо відмови у реєстрації податкової накладної №38 від 30.04.2023; рішення № 11025882/42503977 від 09.05.2024, щодо відмови у реєстрації податкової накладної №52 від 30.04.2023;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «МАТАГІ»: №2 від 02.04.2023, №7 від 04.04.2023; №11 від 07.04.2023; №12 від 07.04.2023; №16 від 14.04.2023; №17 від 14.04.2023; №24 від 22.04.2023; №33 від 30.04.2023; №10 від 07.04.2023; №38 від 30.04.2023; №52 від 30.04.2023 днем надіслання їх на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.

19.09.2024 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду роз`єднано позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "МАТАГІ" до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень.

07.10.2024 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду прийнято до свого провадження у цій справі позовні вимоги:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ ВП 43995486), яка приймає рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № 11025882/42503977 від 09.05.2024, щодо відмови у реєстрації податкової накладної №52 від 30.04.2023;

-зобов`язати Державну податкову службу України () зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «МАТАГІ» №52 від 30.04.2023 днем надіслання її на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.01.2024 в адміністративній справі №340/6134/24 позов задоволено.

Головне управління ДПС у Кіровоградській області, не погодившись з рішенням суду подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду, та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджено матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю "МАТАГІ" є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку 28.09.2018 за адресою: 25006, Кіровоградська область, місто Кропивницький, вулиця Братів Ельворті, будинок 2, кімната 606. Основним видом економічної діяльності товариства є інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (КВЕД 52.29).

Згідно витягу з реєстру платників податку на додану вартість №126 від 22.03.2019 позивач є платником податку на додану вартість з індивідуальним податковим номером 36.

13.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАТАГІ" (суборендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТЕЛА-КІРОВОГРАДБУД» (суборендар) було укладено договір суборенди №13/01/23-СБ.

Відповідно до пункту 1.1 Договору №13/01/23-СБ від 13.01.2023 суборендодавець зобов`язується передати у користування суборендарю площу для зберігання сипучого вантажу (зерно) згідно акту передачі-приймання підписаного сторонами, а суборендар зобов`язується прийняти площу та оплатити вартість її суборенди.

Вартість суборенди, вказана у пункті 1.1. Договору визначається відповідно до додатку №1, що є невід`ємною частиною Договору, в якому визначається: площа, ціна та загальна вартість суборенди (п. 1.2).

Згідно із пунктом 2.1. Договору розрахунки за Договором здійснюються на умовах 100% передплати, протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок суборендодавця.

Адреса площі: м. Кропивницький, ст. Лелеківка (смт Нове), вул. Ливарна, 12. Після підписання акта приймання-передачі до ТОВ «СТЕЛА-КІРОВОГРАДБУД» переходять усі права та обов`язки суборендодавця по договору надання послуг зберігання №ЦРЕКМ/ЗЦМКР/Д-23001 від 01.01.2023, укладеного між ТОВ «МАТАГІ» та АТ «Укрзалізниця (п. 3.2.-5.3).

На виконання Договору суборенди від 13.01.2023 №13/01/23-СБ позивачем було передано Товариству з обмеженою відповідальністю «СТЕЛА-КІРОВОГРАДБУД» покриття контейнерної площадки в кількості 503,99 кв.м., місце знаходження ст. Лелеківка, Од. зал: (18 колія) згідно Акта приймання-передавання площі, що надається в суборенду від 28.03.2023.

30.04.2023 позивач згідно з умовами Договору суборенди від 13.01.2023 №13/01/23-СБ надав послугу суборенди покриття контейнерної площадки для Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕЛА-КІРОВОГРАДБУД» на суму 3023,94 грн у тому числі ПДВ 503,99 грн, про що складено Акт наданих послуг №375 від 30.04.2023.

30.04.2023 позивач оформив та направив до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕЛА-КІРОВОГРАДБУД» рахунок на оплату №375 від 30.04.2023 на суму 3023,94 грн у тому числі ПДВ 503,99 грн.

Станом на 30.04.2023 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТЕЛА-КІРОВОГРАДБУД» існувала дебіторська заборгованість в сумі 3023,94 грн, що підтверджується бухгалтерським регістром «Аналіз субконто» (у подальшому була погашена).

Відтак, у відповідності до вимог пункту 187.1 статті 187 ПК України Товариство з обмеженою відповідальністю "МАТАГІ" за настанням першої події (надання послуг) склало та відправило на реєстрацію податкову накладну №52 від 30.04.2023 на суму 3023,94 грн у тому числі ПДВ 503,99 грн (а.с. 14).

Відповідно до квитанції від 18.05.2023 № податкову накладну №52 від 30.04.2023 прийнято, реєстрацію зупинено, оскільки платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

07.05.2024 позивачем надіслано до контролюючого органу повідомлення №81 від 30.04.2024 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, письмові пояснення та копії підтверджуючих документів.

09.05.2024 за результатами розгляду вказаного повідомлення відповідач прийняв рішення №11025882/42503977 щодо відмови у реєстрації податкової накладної №52 від 30.04.2023.

Причинами відмови вказано: надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. У графі "Додаткова інформація" вказано, що платника включено до переліку ризикових платників згідно постанови КМУ від 11.12.2019 №1165.

Позивачем було подано скаргу на вказане рішення до Державної податкової служби України, однак рішенням від 03.06.2024 №34024/42503977/2 скарга була залишена без задоволення, а рішення про відмову у реєстрації податкової накладної без змін.

Для виконання зобов`язань за Договором №13/01/23-СБ від 13.01.2023 позивач 01.01.2023 уклав із Акціонерним товариством «Українська Залізниця» в особі виробничого структурного підрозділу «Знам`янський центр механізації колійних робіт» філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» (зберігач) договір надання послуг зберігання №ЦРЕКМ/ЗЦМКР/Д-23001 від 01.01.2023, згідно якого зберігач зобов`язувався надати послуги зберігання, а поклажедавець - оплатити і прийняти такі послуги.

Відповідно до пункту 3.1 вказаного договору поклажедавець передає майно (додаток №2 до цього договору), в такому місці м. Кропивницький, ст. Лелеківка (смт Нове) вул. Ливарна, 12, відповідно до акта приймання-передачі (за описом) не пізніше дати зазначеної в пункті 3.3. цього договору.

Початок надання послуг зберігання починається з 01.01.2023 (п. 3.3)

Пунктом 4.2 Договору надання послуг зберігання визначено, що розрахунки по договору за зберігання майна здійснюються шляхом 100% попередньої оплати на поточний рахунок Зберігача щомісячно до початку надання послуг, за наявності предмету зберігання на території Зберігача, що підтверджується актами приймання-передачі.

28.04.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАТАГІ" та Акціонерним товариством «Українська Залізниця» в особі виробничого структурного підрозділу «Знам`янський центр механізації колійних робіт» філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» було підписано Акт №4/643 виконаних робіт по договору №ЦРЕКМ/ЗЦМКР/Д-23001 від 01.01.2023, згідно якого позивачу були надані послуги зберігання за березень 2023 на суму 20000,03 грн у тому числі ПДВ 3333,34.

Станом на 30.04.2023 між позивачем та Акціонерним товариством «Українська Залізниця» в особі виробничого структурного підрозділу «Знам`янський центр механізації колійних робіт» філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» була відсутня будь яка заборгованість, що підтверджується бухгалтерським регістром «Аналіз субконто».

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.02.2024 у справі №340/9174/23 рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 20.07.2023 №29134 було визнано протиправним та скасовано, а постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.06.2024 Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області зобов`язано виключити ТОВ "Матагі" з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Листом від 03.07.2024 №7211/6/11-28-05-03-06 Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області повідомило позивача про виконання 20.06.2024 рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.02.2024 у справі №340/9174/23.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно з п.201.16. ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі - Порядок №1165) визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Відповідно до п. 10 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно з п.11 Порядку № 1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Критерії ризиковості здійснення операцій визначено у додатку 3 до Порядку № 1165.

Зокрема, пунктом 1 додатку 3 до Порядку № 1165 віднесено до ознак ризиковості здійснення операцій наступне: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, у таблиці даних платника податку на додану вартість як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 року у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 за № 1245/34216; далі - Порядок № 520), який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку № 520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно із пунктами 6, 7 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «;Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пунктів 9 та 11 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Пунктом 13 Порядку № 520 визначено, що Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Верховний Суд за результатами аналізу наведених норм у постановах від 18.11.2021 у справі № 380/3498/20, від 20.01.2022 у справі № 140/4162/21 дійшов висновку, що чинними нормативно-правовими актами визначено вичерпний перелік підстав, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджено письмовими доказами наявними у матеріалах справи, що відповідно до рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних позивача віднесено до переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості, як такого, що відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, на підставі наявної податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначених в поданих для реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування.

Колегія суддів звертає увагу, що в квитанції до спірної податкової накладної відповідач1 не зазначив та не надав до матеріалів справи жодних обґрунтованих доводів щодо підстав віднесення позивача до ризикових платників податку відповідно до пункту 8 Критеріїв.

Крім того, колегія суддів враховує, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.02.2024 у справі №340/9174/23 рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 20.07.2023 №29134 було визнано протиправним та скасовано, а постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.06.2024 Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області зобов`язано виключити ТОВ "Матагі" з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості

Також, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної від 18.05.2023 № запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, зазначена пропозиція надання документів сформована з недостатньою чіткістю, необхідною для розуміння платником податків, які саме документи від нього вимагаються контролюючим органо, в результаті чого позивач потрапив у стан правової невизначеності..

Верховний Суд у постанові від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18 зазначив, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

У постанові Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі №819/330/18 зазначено, що у випадку не конкретизації переліку документів у рішенні про відмову у реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної. Зупинення реєстрації податкової накладної та в подальшому відмова в її реєстрації не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також прийняття негативного для платника податків рішення без зазначення конкретних мотивів дає підстави для висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача шляхом скасування рішень про відмову в реєстрації податкових накладних.

Отже, недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації розрахунку коригування призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого не зміг належним чином зареєструвати розрахунок коригування.

Кім того, суд звертає увагу, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Така правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 23 жовтня 2018 року по справі №822/1817/18, від 21 травня 2019 року у справі №0940/1240/18.

Разом із тим, надаючи оцінку рішенню відповідача, що оскаржується, суд першої інстанції вірно зазначив, що контролюючим органом визначено загальні підстави прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та рішення не містить конкретної інформації щодо причин та підстав його прийняття. Водночас, контролюючим органом не сформовано конкретних вимог щодо необхідності подання вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання розрахунку коригування не вказано, які саме документи складені з порушенням законодавства, які вимоги законодавства порушено при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію розрахунку коригування.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачами не надано та матеріали справи не містять доказів подання платником податку контролюючому органу копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, а також зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чіткого переліку документів, чого зроблено не було.

Вживання податковим органом загального посилання на пункти Критеріїв ризиковості здійснення операцій, при цьому не зазначення такого критерію(їв) ризиковості платника податку та/або критерію(їв) ризиковості здійснення операцій, та без зазначення переліку документів, які пропонується надати контролюючому органу для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, а не будь-яких на власний розсуд.

У постанові від 10 квітня 2020 року у справі №819/330/18 Верховний Суд наголосив, що при вирішенні питання про реєстрацію податкових накладних адміністративний суд не досліджує зміст господарських правовідносин. Завдання суду полягає у дослідженні документів первинного бухгалтерського обліку в аспекті їх належності для цілей підтвердження реальності господарських операцій. Необхідність підтвердження реальності господарських операцій переслідує публічно-правові цілі - встановлення належності виконання платниками податків визначених законодавством податкових обов`язків.

Проте, незважаючи на надані позивачем пояснення, документи, Комісією було прийнято спірне рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд першої інстанції вірно врахував, що за умови не наведення комісією доказів того, що документи, подані є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність таких рішень.

На переконання суду, надіслані позивачем письмові пояснення з копіями первинних та інших документів повністю відображають зміст господарської операції позивача із його контрагентом та були достатніми для прийняття податковим органом рішення про реєстрацію розрахунку коригування.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що рішення суб`єкта владних повноважень № 11025882/42503977 від 09.05.2024, щодо відмови у реєстрації податкової накладної №52 від 30.04.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних є необґрунтованим та таким, що прийнято без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відтак, колегія суддів доходить висновку, що за відсутності конкретної пропозиції про необхідність надання певних документів, та за умови не наведення комісією доказів того, що документи, які подані позивачем є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність такого рішення.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Верховний Суд у постанові від 23.10.2018 у справі №822/1817/18 виклав правову позицію, у відповідності до якої за загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

При цьому матеріалами справи підтверджується, що позивач надав контролюючому органу копії документів на власний розсуд, оскільки відповідачем в квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не зазначено які саме конкретно документи та в підтвердження якої обставини необхідно подати.

Водночас, відсутність певного документа чи ненадання його контролюючому органу на стадії вирішення питання щодо реєстрації податкових накладних не може бути підставою для відмови в реєстрації таких податкових накладних чи розрахунку коригування без наведення відповідного обґрунтування, а також за умови, якщо інші надані документи підтверджують можливість їх реєстрації.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що платник податків належним чином виконав свій обов`язок щодо надання належних пояснень та документів на підтвердження необхідності реєстрації податкових накладних, у контролюючого органу були наявні достатні документи для спростування сумнівів щодо ризиковості здійснення операції, а наданих контролюючому органу документів та письмових пояснень було достатньо для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, зважаючи на наявність у позивача передбачених чинним законодавством документів, необхідних для складання податкових накладних та беручи до уваги, що реальність господарської операції може бути перевірена контролюючим органом під час проведення перевірки платника податків, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для відмови у реєстрації в ЄРПН податкових накладних.

Щодо вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №52 від 30.04.2023, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з ч.4ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Як вбачається зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Натомість, у даному випадку колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, та не вважає повноваження ДПС України дискреційними, оскільки даний суб`єкта владних повноважень не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі Олссон проти Швеціївід 24 березня 1988 року) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини практика ЄСПЛ підлягає застосуванню судами як джерело права.

У цьому випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Відповідно до підпункту 201.16.4 пункту201.16 статті201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, відповідно до пунктів 19 та 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до Державної фіскальної служби відповідного рішення суду). У разі надходження до Державної фіскальної служби рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку № 1246).

Таким чином, для відновлення порушених прав позивача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №52 від 30.04.2023, що складена позивачем, датою її подання.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, позивачем не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 в адміністративній справі №340/6134/24, - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 в адміністративній справі №340/6134/24, - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає за виключенням випадків, встановлених цим пунктом.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак