Справа № 468/572/25
Суддя: Янчук С. В.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 468/572/25
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2025 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого по справі судді Янчука С.В., секретаря Серака Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Баштанка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Заливчий Ярослав Валерійович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 210 ч.3 КУпАП.

Посилаючись на неправомірність оскарженої ним постанови, позивач вказав, що 18.03.2025 ОСОБА_1 виявив, що він не може отримати готівкові кошти у банкоматі, оскільки на його рахунок встановлено обмеження.

З Єдиного порталу державних послуг «ДІЯ» позивач дізнався, що постановою Приморського відділу державної виконавчої служби ПМУМЮ (м. Одеса) від 18.03.2025 в межах виконавчого провадження №77457447 було накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на його банківських рахунках. Там же він дізнався про те, що виконавче провадження відкрито з метою виконання постанови від 14.08.2024 №1700 винесеної ІНФОРМАЦІЯ_2 . Постанова була винесена без участі Позивача і йому не вручалася та не направлялася. Про її зміст він дізнався лише 21.03.2025 від свого представника, який 20.03.2025 звернувся до Приморського ВДВС із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та просив приєднати до матеріалів автоматизованої системи виконавчих проваджень копії заяви Відповідача про відкриття виконавчого провадження та постанову про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності. Вказані документи розміщені виконавцем в АСВП 21.03.2025.

Представником позивача 21.03.2025 на офіційну ел. адресу відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 було направлено адвокатський запит про надання матеріалів адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, проте станом на 27.03.2025 відповідь на вказаний запит не надано.

Позивач вважає, що постанова №1700 від 14.08.2024 незаконна і необґрунтована, оскільки винесена із порушенням встановленого порядку накладення адміністративного стягнення, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів вини позивача. Крім того адміністративну справу 14.08.2024 було розглянуто за відсутності позивача, без наявності на те законних підстав.

У зв`язку з цим позивач просив скасувати оскаржувану постанову №1700 від 14.08.2024 року та закрити провадження у справі, а також стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по справі.

Процесуальні дії у справі та заяви сторін:

28.03.2025 року позовна заява надійшла до Баштанського районного суду Миколаївської області.

Ухвалою від 04.04.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Заливчий Ярослав Валерійович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

08.04.2025 представником позивача усунуто недоліки визначені ухвалою суду від 04.04.2025 року.

Ухвалою від 14.04.2025 року відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, а також витребувано у відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 додаткові докази.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача.

Відповідач до суду не з`явився. Про час та місце судового розгляду повідомлявся вчасно та належним чином. Своїм правом на подачу відзиву до суду не скористався. Витребувані ухвалою від 14.04.2025 року матеріли до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи (копії: заяви про ознайомлення, постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт коштів боржника, доказів додавання постанови в АСВП 21.03.2025, адвокатського запиту ІНФОРМАЦІЯ_5 , доказів направлення адвокатського запиту від 21.03.2025, витягу з наказу від 31.07.2024 №1106, витягу з наказу від 18.10.24, довідки від 06.11.2024, військового квитку, військово-облікового документу з Резерв +, постанови РТЦК від 14.08.2024, постанови РТЦК від 14.08.2024, витягу про місце проживання, договору про надання правової допомоги від 19 03 2025, квитанції про оплату витрат на правову допомогу, заява РТЦК про відкриття виконавчого провадження, рішення про визнання учасником бойових дій , довідки від 06.11.2024), суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі

Це означає, що ч.2 ст. 77 КАС України встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, а повідомлені позивачем обставини справи відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що 14.08.2024 року керівником ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 210 ч.3 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 25 000 грн. у зв`язку з тим , що позивач порушив вимоги п.п. 2 п.1 Правил військового обліку призовників , військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 року, а саме не прибув 01.08.2024 за викликом для уточнення військово-облікових даних до ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.07.2024 року. Від отримання виклику відмовився, що підтверджується актом відмови від отримання повістки від 31.07.2024. Про причини неявки протягом визначеного чинним законодавством терміну не повідомив.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до вимог ст. 79 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Ухвалою суду від 14.04.2025 року відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 162 КАС України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Ухвала суду від 14.04.2025 року відповідачу доставлено до його електронного кабінету 16.04.2025. Натомість відзив на позов у встановлений строк надано не було, відповідачем не було наведено обґрунтування щодо неможливості його подання у вказаний строк з причин, що не залежали від них.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваної постанови, а відтак її слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку з цим з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн.

Вирішуючи вимоги позивача про стягнення із відповідача, суб`єкта владних повноважень, судових витрат за надання правничої допомоги, суд приходить до наступного.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, докази щодо обсягу виконаних дій та наданих послуг і їх вартості, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Також відповідно до постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року №372/1010/16-ц для стягнення таких витрат суду має бути надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат. В даному випадку суду надана копія договору, в якому вказана вартість витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 8000 грн., копія квитанції, однак не наданий акт приймання-передачі наданих послуг, копія розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, а тому у суду відсутні підстави для стягнення вказаних сум з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73-77, 90, 242-244, 246, 250-251, 271, 273 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Заливчий Ярослав Валерійович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову від 14.08.2024 №1700 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 210 ч.3 КУпАП у вигляді штрафу та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач:

ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_2 ),

Повне рішення суду складене 29.04.2025 року.

СУДДЯ