Справа № 200/1731/25
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 року Справа№200/1731/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

11 березня 2025 року до Донецького окружного адміністративного суду звернулась із позовною заявою ОСОБА_1 (далі-позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі-відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області № 16 від 17.02.2025 року про відмову в призначені пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області зарахувати згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 до страхового стажу наступні періоди:

- перебування дружини працівника дипломатичної служби за місцем проходження дипломатичної служби в Постійному представництві України при ООН в Нью-Йорку з 21.11.1997 по 16.01.2000;

- період перебування дружини працівника дипломатичної служби за місцем проходження дипломатичної служби в Посольстві України в Королівстві Таїланд з 04.09.2003 по 06.07.2006 р;

- перебування дружини працівника дипломатичної служби за місцем проходження дипломатичної служби в Посольстві України в Соціалістичній Республіці В`єтнам з 09.07.2008 по 06.08.2012;

- перебування дружини працівника дипломатичної служби за місцем проходження дипломатичної служби в Посольстві України в Ісламській Республіці Іран з 07.07.2017 по 04.11.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.02.2025 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із зарахуванням до страхового стажу наступних періодів:

- перебування дружини працівника дипломатичної служби за місцем проходження дипломатичної служби в Постійному представництві України при ООН в Нью-Йорку з 21.11.1997 по 16.01.2000,-

- період перебування дружини працівника дипломатичної служби за місцем проходження дипломатичної служби в Посольстві України в Королівстві Таїланд з 04.09.2003 по 06.07.2006 р;

- перебування дружини працівника дипломатичної служби за місцем проходження дипломатичної служби в Посольстві України в Соціалістичній Республіці В`єтнам з 09.07.2008 по 06.08.2012;

- перебування дружини працівника дипломатичної служби за місцем проходження дипломатичної служби в Посольстві України в Ісламській Республіці Іран з 07.07.2017 по 04.11.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивачкою зазначено, що вона маючи достатньо трудового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком, звернулася із відповідною заявою до Пенсійного органу. Проте, рішенням відповідача їй відмовлено у призначенні пенсії за віком та не зараховано до страхового стажу певні періоди часу перебування за кордоном іншого з подружжя, який не працював під час перебування за кордоном за місцем довготермінового відрядження працівника дипломатичної служби. Вважає зазначене рішення таким, що порушує її права, а тому звернулась до суду із даним позовом, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що згідно із ч. 2 ст. 37 Закону України «Про дипломатичну службу» від 07.06.2018 № 2449-VІІІ час перебування за кордоном іншого з подружжя, який не працював під час перебування за кордоном за місцем довготермінового відрядження працівника дипломатичної служби, зараховується до страхового стажу.

Управління зазначило, що на виконання пункту 5 частини першої статті 7 Закону України ''Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування'' Кабінет Міністрів України постановою від 06 березня 2019 року № 164 затверджений ''Порядок нарахування та сплати єдиного внеску за непрацюючого іншого з подружжя працівника дипломатичної служби, який перебуває за кордоном за місцем довготермінового відрядження такого працівника''.

Згідно з прийнятим Урядом рішенням нарахування ЄСВ за непрацюючого іншого з подружжя працівника дипломатичної служби, який перебуває за місцем довготермінового відрядження, здійснюється без нарахування і виплати такій особі заробітної плати. ЄСВ нараховується виходячи із суми мінімальної заробітної плати, затвердженої законом про Державний бюджет України на відповідний рік, з дня направлення працівника дипломатичної служби за кордон до дня перетинання державного кордону України у зв`язку з остаточним поверненням в Україну. Отже, ще у грудні 2019 року роз`яснено яким чином проводити обрахунок ЄСВ за подружжя працівника дипломатичної служби.

Враховуючи викладене, відповідач дійшов висновку, що період перебування позивачки як дружити працівника дипломатичної служби не повинен бути зарахований до її загального страхового стажу.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивачка, ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 09.02.2025 звернулась до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

Пенсійна справа опрацьовувалась за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 №339/35961 спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

За результатом розгляду заяви від 09.02.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення №16 від 17.02.2025 про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

До страхового стажу згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 01.08.1979 не зараховано: період перебування дружини працівника дипломатичної служби за місцем проходження дипломатичної служби в Постійному представництві України при ООН в Нью-Йорку з 21.11.1997 по 16.01.2000, оскільки зарахування до стажу не передбачено законодавством; період перебування дружини працівника дипломатичної служби за місцем проходження дипломатичної служби в Посольстві України в Королівстві Таїланд з 04.09.2003 по 06.07.2006, оскільки відомості про роботу згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ок-5 відсутні; період перебування дружини працівника дипломатичної служби за місцем проходження дипломатичної служби в Посольстві України в Соціалістичній Республіці В`єтнам з 09.07.2008 по 06.08.2012, оскільки відомості про роботу згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ок-5 відсутні; період перебування дружини працівника дипломатичної служби за місцем проходження дипломатичної служби в Посольстві України в Ісламській Республіці Іран з 07.07.2017 по 04.11.2021, оскільки відомості про роботу згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ок-5 відсутні.

Зі змісту позовної заяви спірними питанням у справі є правомірність винесеного рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області від №16 від 17.02.2025 про відмову в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу

Надаючи правову оцінку правовідносинам, суд виходив з наступного.

На підставі статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон 1058-IV).

Порядок звернення за призначенням пенсії, строки призначення та виплати пенсії, припинення та поновлення виплати пенсії передбачені статтями 44, 45, 49 Закон № 1058.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Приписами частини 3 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, органи Пенсійного фонду України в межах своїх повноважень мають право перевірити надані заявником документи на предмет обґрунтованості їх видачі, зокрема довідки на підтвердження пільгового стажу.

Частиною 1 статті 22 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 4.3. Порядку № 22-1 встановлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

За приписами статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 48 КЗпП України встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Записи трудової книжки позивачки виконані зрозуміло та в повному обсязі, містять інформацію про періоди перебування позивачки за кордоном як дружини працівника дипломатичної служби за місцем проходження дипломатичної служби, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені.

Відповідачем при розгляді поданих позивачем документів зауважень до записів трудової книжки позивача не висувалось, з чого можна зробити висновок, що вказані записи у трудовій книжці оформлені належним чином та мають необхідні реквізити.

Частиною 7 статті 37 Закону України ''Про дипломатичну службу'' від 20 вересня 2001 року (втратив чинність 19.12.2018, підстава - Закон України-2449-VIII) встановлено, що час перебування за кордоном дружини (чоловіка) працівника дипломатичної служби за місцем проходження дипломатичної служби, відрядження до закордонної дипломатичної установи зараховується до страхового стажу, про що Міністерство закордонних справ України робить запис у трудовій книжці зазначених осіб.

Аналіз даної норми свідчить про те, що зарахування до загального стажу роботу періоду перебування за кордоном повинно відбуватись без додаткових обставин, так як встановлення наявності чи відсутності сплачених внесків. Тобто частина 7 статті 37 Закон України ''Про дипломатичну службу'' є спеціальною нормою щодо обрахунку стажу дружини дипломатичного працівника, яка має відмінність від загального обрахунку страхового стажу, визначеного Законом України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування''.

Водночас, суд зауважує, що вказаною нормою врегульовані правовідносини стосовно того, що час перебування за кордоном дружини (чоловіка) працівника дипломатичної служби за місцем проходження дипломатичної служби, відрядження до закордонної дипломатичної установи зараховується до страхового стажу, які раніше не були врегульованими. Будь-яких застережень, що таким особам зарахування до страхового стажу здійснюється лише з моменту набрання чинності цим Законом, останній не містить, тому на переконання суду підстави для відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду перебування дружини працівника дипломатичної служби за місцем проходження дипломатичної служби в Постійному представництві України при ООН в Нью-Йорку з 21.11.1997 по 16.01.2000 відсутні.

Відповідно до частини 8 статті 37 Закону України ''Про дипломатичну службу'' (втратив чинність від 19.12.2018, підстава - Закон України-2449-VIII) порядок нарахування страхового стажу зазначеній категорії осіб встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що на виконання пункту 5 частини першої статті 7 Закону України ''Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування'' Кабінет Міністрів України постановою від 06 березня 2019 року № 164 затверджений ''Порядок нарахування та сплати єдиного внеску за непрацюючого іншого з подружжя працівника дипломатичної служби, який перебуває за кордоном за місцем довготермінового відрядження такого працівника''.

Порядок затверджено відповідно до п. 5 частини першої ст. 7 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями. Цей документ прийнято на виконання частини другої ст. 37 Закону України "Про дипломатичну службу" від 07.06.2018 р. № 2449-VIII (набрав чинності 19 грудня 2018 року), якою гарантовано, що час перебування за кордоном іншого з подружжя, який не працював під час перебування за кордоном за місцем довготермінового відрядження працівника дипломатичної служби, зараховується до страхового стажу.

Згідно з прийнятим Урядом рішенням нарахування ЄСВ за непрацюючого іншого з подружжя працівника дипломатичної служби, який перебуває за місцем довготермінового відрядження, здійснюється без нарахування і виплати такій особі заробітної плати.

ЄСВ нараховується виходячи із суми мінімальної заробітної плати, затвердженої законом про Державний бюджет України на відповідний рік, з дня направлення працівника дипломатичної служби за кордон до дня перетинання державного кордону України у зв`язку з остаточним поверненням в Україну.

Отже, лише з грудня 2019 року роз`яснено яким чином проводити обрахунок ЄСВ за подружжя працівника дипломатичної служби.

Абзацом 1 пункту 4 Порядку нарахування та сплати єдиного внеску за непрацюючого іншого з подружжя працівника дипломатичної служби, який перебуває за кордоном за місцем довготермінового відрядження такого працівника визначено, що обчислення єдиного внеску здійснюється: МЗС - за застраховану особу, яка направляється за кордон разом з працівником дипломатичної служби за місцем її довготермінового відрядження.

Таким чином, саме на МЗС покладено обов`язок по нарахуванню та сплаті ЄСВ за таку застраховану особу.

Відповідно до положень статті 106 Закону № 1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату єдиного внеску законом покладено на страхувальника.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 24 травня 2018 року по справі 490/12392/16-а.

З урахуванням встановлених обставин у справі, суд приходить до висновку, що спірні періоди перебування дружини працівника дипломатичної служби за місцем проходження дипломатичної служби в Постійному представництві України при ООН в Нью-Йорку з 21.11.1997 по 16.01.2000; перебування дружини працівника дипломатичної служби за місцем проходження дипломатичної служби в Посольстві України в Королівстві Таїланд з 04.09.2003 по 06.07.2006 р; перебування дружини працівника дипломатичної служби за місцем проходження дипломатичної служби в Посольстві України в Соціалістичній Республіці В`єтнам з 09.07.2008 по 06.08.2012; перебування дружини працівника дипломатичної служби за місцем проходження дипломатичної служби в Посольстві України в Ісламській Республіці Іран з 07.07.2017 по 04.11.2021, підлягають зарахуванню до страхового стажу позивачки.

Відповідно до пункту 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що спірне рішення від 17.02.2025 №16 прийнято відповідачем без врахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, а тому таке рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 14 цієї частини, та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до статті 58 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, органом, який призначає пенсії є Пенсійний фонд.

Як встановлено, саме до повноважень Пенсійного органу віднесено вирішення питання щодо зарахування страхового та пільгового стажу для призначення або перерахунку пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм закону, слід зазначити, що суд не є тим органом, якому надані повноваження в сфері призначення пенсій. Суд не може підміняти компетентний орган, не може перебирати на себе функції призначення або переведення з одного виду пенсії на інший, самостійно зарахувати пільговий стаж для призначення пенсії, оскільки такі повноваження не входять до компетенції судів.

Відтак, такі повноваження є дискреційними, тобто такими, які дають можливість на власний розсуд суб`єкту владних повноважень визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів прийняття рішень, передбачених нормативно-правовим актом.

З огляду на наведене, у розглядуваному випадку належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.02.2025 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням висновків суду.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн., судовий збір відповідно до положень частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись 2, 3, 5- 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 94, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області № 16 від 17.02.2025 року про відмову в призначені пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 09.02.2025 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення прийнято в порядку письмового провадження 20 травня 2025 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.В. Зінченко