Справа № 932/12462/24
Суддя: Колесніченко О. В.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/0203/15/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Сердягіній О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу у паперовій формі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 , вперше подав до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська зазначений позов до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов у справі про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, від 12 листопада 2024 року серії АВ № 00002690, від 14 листопада 2024 року серії АВ № 00002796, від 14 листопада 2024 року серії АВ № 00002800, винесені Державною службою України з безпеки на транспорті відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Позов обґрунтовував тим, що зазначені вище постанови про накладення адміністративного стягнення винесені відносно позивача протиправно. Так, позивач зазначає, що в постановах відповідача вказано відомості лише про тягач, однак умисно приховано відомості щодо напівпричепа-контейнеровоза.

Так, позивач зазначає, що відповідачем умисно приховано у постановах відомості про напівпричіп-контейнеровоз. Зазначені постанови не відповідають вимогам Інструкції №512. Укртрансбезпека не повідомляв МВС про будь-які невідповідності щодо типу причепу-контейнеровоза, а отже остання визнала повну відповідність з реєстраційними даними МВС щодо приналежності вказаного причепу до типу «контейнеровоз». Позивач вважає, що відповідач умисно неправомірно застосував вагову норму як до звичайної вантажівки - 40 тон, а повинен був застосувати збільшену вагову норму 44 тон, як до спеціалізованого трьох вісного контейнеровоза, за умови врахування правильного нормативного показника 44,000 тони, відсутні жодні перевищення вагових норм, а вага вантажівки становила відповідно 43,605 тон, 43,650 тон, 42,390 тон, що становить 99,1%, 99,2%, 96,3% від передбаченої законом вагової норми 44,000 тони, а тому загальна вага не перевищує встановленої законом вагової норми 44,000 тони. Під час вагового контролю відповідач має безперечно керуватися пунктом 22.5 ПДР, яким встановлені підвищені вагові параметри саме для автомобіля з напівпричепом контейнеровозом. Контейнеровоз має конструктивні особливості, що надають йому перевагу порівняно з іншими вантажними транспортними засобами в частині тиску на дорожнє покриття, що й знайшло своє відображення у вигляді законодавчого дозволу рухатись з підвищеною межею вагових параметрів. Відповідач не має жодних повноважень на проведення будь-яких аналізів наявності маркування чи фітингів, надання оцінок щодо типу транспортного засобу, а також не має в штаті експертів товарознавців, які мають право та дозвільні документи для виконання таких експертних функцій. Сертифікованою експертною установою і заводом-виробником підтверджено приналежність даного напівпричепу у відповідній конструкції та з наявним обладнанням до типу «контейнеровоз», про що видано протокол перевірки технічного стану. При наявності ймовірних спірних моментів, відповідач повинен був провести розгляд справи за його участі, щоб надати йому можливість на додаткові пояснення, докази тощо, однак відповідач обмежився формальним виписуванням постанов.

Тому позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі. Також, позивач просить стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2024 року зазначену позовну заяву передано за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2025 року, після усунення недоліків зазначених в ухвалі суду від 25 лютого 2025 року, у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

09 квітня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника відповідача Давиденко О.С., надійшов відзив на позов, в якому відповідач позов не визнав у повному обсязі, заперечуючи проти доводів позивача тим, що дії відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення були правомірними. Оскільки положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю. Як наслідок, відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та може накладати адміністративні стягнення. Відповідачем встановлено перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, із врахуванням вимірів, похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного транспортного засобу позивача, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги.

Відповідач наголосив, що застосував методику розрахунку відсоткового перевищення навантаження, при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, за формулою, за якою відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10% щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16% щодо навантаження на осі.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови серії АВ №00002690 від 12 листопада 2024 року навантаження на загальну масу транспортного засобу склало 43,605 тон, тобто з перевищенням нормативних параметрів навантаження (з урахуванням похибки пристрою) на 9,013% (3,605 тони); відповідно до постанови серії АВ №00002796 від 14 листопада 2024 року 43,650 тони, тобто з перевищенням нормативних параметрів навантаження (з урахуванням похибки пристрою) на 9,125% (3,65 тони); відповідно до постанови серії АВ №00002800 від 14 листопада 2024 року 42,390 тони, тобто з перевищенням нормативних параметрів навантаження (з урахуванням похибки пристрою) на 5,975% (2,39 тони).

Також відповідач зазначив, що Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512 затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися у постанові в залежності від обставин вчинення правопорушення.

Тому, на думку відповідача, оскаржувані постанови відповідають вказаній Інструкції №512 та відповідають вимогам, визначеним КУпАП щодо відомостей, що зазначаються у постанові про адміністративні правопорушення.

Крім того, представник відповідача вказує, що з фотофіксації правопорушення вбачається, що транспортний засіб проходив рамку вагового контролю одночасно з напівпричепом, проте його окреме визначення у постанові не потребується, так як він не є самостійним предметом для адміністративної відповідальності.

Представник відповідача зазначає, що відповідно до оскаржуваної постанови та інформаційної картки габаритно-вагового контролю, транспортний состав позивача є трьох вісним сідельним тягачем з трьохвісним напівпричепом. Однак, з аналізу свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, вбачається, що напівпричеп є контейнеровозом, що свідчить про відповідність транспортного составу позивача лише двом з трьох умов визначених п. 22.5 «б» ПДР.

Відповідач не заперечує факту того, що напівпричеп є контейнеровозом, однак, вважає, що ключовою обставиною, яка підлягає доказуванню в ході розгляду справи, є доведення факту перевезення контейнеровозом саме контейнеру змінного кузову.

Представник відповідача вважає, що оскаржувані постанови містять в собі інформацію про транспортний засіб, його власника, дату та місце зважування, висновок про перевищення вагових параметрів, інформацію про посадову особу Укртрансбезпеки, якою складена постанова, та вони є належними та допустимими доказами правопорушення.Позивач не надав доказів на підтвердження того, що він здійснював перевезення саме змінним кузовом, ідентифікації такого кузова та доказів щодо придбання або використання змінного кузова. Також зазначає, що позивачем не долучено до справи сертифікат змінного кузову, яким він перевозив вантаж за його твердженням. Натомість в автоматичному режимі зафіксовано, що позивач здійснював вантажні перевезення транспортним составом, які не використовувались в момент зафіксованого порушення як контейнеровоз, а тому фактична маса таких транспортних засобів повинна бути не більше 40 тон.

Тому відповідач вважає, що кожна оскаржувана постанова ухвалена уповноваженою посадовою особою, в порядку та спосіб, встановлені законодавством, стягнення накладено в межах санкції статті КУпАП та з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення.

16 квітня 2025 року від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив в якій позивач просив задовольнити його позовні вимога у повному обсязі. Вважає, що відзив побудований виключно на словесних маніпулятивних судженнях відповідача, що повністю протирічить фактичним обставинам справи та наявним доказам у справі, зокрема, фото та відеофіксацією.

Відповідач не скористався правом на подання заперечень на відповідь на відзив.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув та 15 травня 2025 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, наполягаючи на задоволенні позову з наведених у ньому підстав.

Представник відповідача Давиденко О.С., будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, причин неявки суду не повідомила та про відкладення розгляду не клопотала, у зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 205 КАС України суд розглядає справу у відсутності представника відповідача.

Суд, дослідивши зібрані докази у їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 листопада 2024 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Василенко Д.І. складено постанову серії АВ №00002690, згідно з якою 11 листопада 2024 року о 18 год. 13 хв., за адресою Н-31, км 122+000 Полтавська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 26.460, державний номерний знак НОМЕР_1 . Відповідальна особа, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,013% (3,605 тони), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.28).

Правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу WIM 8 WAGA-WIM35, зав.№ 2, серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк дії № 1398 до 01 листопада 2025 року, № 04/6360 до 01 листопада 2025 року.

14 листопада 2024 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Шмельовим М.В. складено постанову серії АВ №00002796, згідно з якою 13 листопада 2024 року о 18 год. 50 хв., за адресою Н-31, км 122+000, Полтавська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 26.460, MAN TGX 26.460, державний номерний знак НОМЕР_1 . Відповідальна особа, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,125% (3,65 тони), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.29).

Правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу WIM 8 WAGA-WIM35, зав. № 2, серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк дії № 1398 до 01 листопада 2025 року, № 04/6360 до 01 листопада 2025 року.

14 листопада 2024 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Шмельовим М.В. складено постанову серії АВ №00002800, згідно з якою встановлено, що 13 листопада 2024 року о 21 год. 18 хв., за адресою М-30, км 949+608 (М-04, км 186+337), Дніпропетровська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб AN TGX 26.460, MAN TGX 26.460, державний номерний знак НОМЕР_1 . Відповідальна особа, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,975% (2,39 тони), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.30).

Правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу WIM 20 WAGA-WIM35, зав.№ 7, серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк дії № 1627 до 22 листопада 2025 року, № 04/4445 до 22 листопада 2025 року.

За відомостями з товарно-транспортних накладних №1 від 11 листопада 2024 року, №7 від 13 листопада 2024 року, долучених до матеріалів справи в копіях, видно, що здійснювалось перевезення вантажу: кукурудза врожаю 2024 року насипом, масою брутто 44,460 та масою 44,760 тон, відповідно, автомобілем: MAN TGX 26.460, державний номерний знак НОМЕР_1 , спеціалізований вантажний сідловий тягач, причіп/напівпричіп: General Trailers, Benalu, державний номерний знак, НОМЕР_2 , спеціалізований напівпричіп, напівпричіп-контейнеровоз (а.с.31, 32).

За відомостями свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії серії НОМЕР_3 , ТОВ «Терралайн» є власником транспортних засобів:

MAN TGX 26.460, державний номерний знак НОМЕР_1 , спеціалізований вантажний сідловий тягач екологічний стандарт євро-6,

General Trailers, Benalu, державний номерний знак, НОМЕР_2 , спеціалізований напівпричіп, напівпричіп контейнеровоз, напівпричіп контейнеровоз з підйомним механізмом для перевезення контейнерів та замінних кузовів з тентом (а.с.34).

Відповідно до протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00776-00025-24 від 05 січня 2024 року, транспортний засіб General Trailers, Benalu, державний номерний знак НОМЕР_2 , напівпричіп контейнеровоз з підйомним механізмом для перевезення контейнерів та замінних кузовів з тентом після технічного контролю визнано технічно справним (а.с.35).

Відповідач на підтвердження технічної справності приладу автоматичного зважування дорожніх транспортних засобів у русі Waga-Wim35, зав.№2, на який здійснювалась фіксація порушення, надав суду свідоцтво про повірку від 01 листопада 2024 року №04/6360, чинне до 01 листопада 2025 року, що відповідають вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2006, IDT, на підтвердження справності підсистеми габаритного контролю транспортних засобів SIZE-WIM35 (у складі автоматичного пункту ваго-габаритного контролю « WAGA», зав.№2, свідоцтво про повірку від 06 листопада 2024 року №1398, чинне до 01 листопада 2025 року, що відповідає вимогам ТУ та ДСТУ 8809:2018, на підтвердження справності підсистеми ідентифікації транспортних засобів ANPR-WIM35 (у складі автоматичного пункту ваго-габаритного контролю « WAGA», зав.№2, свідоцтво про повірку від 06 листопада 2024 року №1399, чинне до 01 листопада 2025 року, що відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018, на підтвердження технічної справності приладу автоматичного зважування дорожніх транспортних засобів у русі Waga-Wim35, зав.№7, на який здійснювалась фіксація порушення, надав суду свідоцтво про повірку від 22 листопада 2023 року року №04/4445, чинне до 22 листопада 2024 року, що відповідають вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2006, IDT, на підтвердження справності підсистеми габаритного контролю транспортних засобів SIZE-WIM35 (у складі автоматичного пункту ваго-габаритного контролю « WAGA», зав. №7, свідоцтво про повірку від 22 листопада 2023 року №1627, чинне до 22 листопада 2024 року, що відповідає вимогам ТУ та ДСТУ 8809:2018, на підтвердження справності підсистеми ідентифікації транспортних засобів ANPR-WIM35 (у складі автоматичного пункту ваго-габаритного контролю « WAGA», зав.№7, свідоцтво про повірку від 22 листопада 2023 року №1626, чинне до 22 листопада 2024 року, що відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 (а.с.121-122, 123-124, 125-126, 127-128, 129-130, 131-132).

Так спірним в цій справі є правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Статтею 33 Закону України Про автомобільні дороги передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 22.5 ПДР України передбачені обмеження як вагових, так і габаритних параметрів транспортних засобів та їх составів.

Відповідно до п. п. "б" п.22.5 Правил дорожнього руху (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси для комбінованих транспортних засобів:

- двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення);

- трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення);

- двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення);

- трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення).

Відтак, згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху, гранично допустима фактична маса комбінованого транспортного засобу, за якої допускається рух автомобільними дорогами державного значення, більше 40 тон (42 та 44 тони) встановлена виключно у разі здійснення перевезення транспортними засобами вантажу в одному або більше контейнерах, або в змінних кузовах.

Згідно п.17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року №1174 (Порядок №1174), у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.

Відповідно до пунктів 2, 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Положення Порядку №1174 передбачають технічні можливості автоматичної системи фіксації вагових параметрів, алгоритм здійснення вимірювань та порядок дій посадових особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі. Зокрема, посадові особи Укртрансбезпеки використовують інформацію з інформаційних баз щодо відомостей про транспортний засіб.

Виходячи із зазначених норм законодавства, процес системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті здійснюється в автоматичному режимі, що включає формування структурованих даних, інформаційних файлів тощо, та має як наслідок - автоматизоване формування системою проекту постанови про адміністративні правопорушення, а, відтак, і габаритно-вагові розрахунки щодо транспортного засобу здійснюються в автоматичному режимі та в подальшому застосовуються відповідною посадовою особою при прийнятті постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Основним доказом у разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 132-1 КУПАП, є показання технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, фото- та відеофайли, внесені до автоматично сформованої постанови.

Факт фіксування правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, підтверджується відображеними у постановах від 12 листопада 2024 року, серії АВ №00002690, від 14 листопада 2024 року, серії АВ №00002796, від 14 листопада 2024 року, серії АВ №00002800 результатами вимірювання маси транспортного засобу, а також відповідними фотографіями транспортного засобу та державних номерних знаків, здійсненими у момент фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт та відеофайлами.

На офіційному вебсайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за посиланнями: https://wim.dsbt.gov.ua міститься зображення транспортного засобу, з яких видно фото- та відеофіксацію транспортного засобу - MAN TGX 26.460, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом із фактично зафіксованим параметрами транспортного засобу.

При цьому в сформованих метаданих визначено тип транспортного засобу (з напівпричепом), максимально допустима маса визначена 40 тон, тоді як фактична загальна вага транспортного засобу склала 43605 кг., 43650 кг., 42390 кг, відповідно.

Отже у спірному випадку, при визначенні максимально допустимих параметрів навантаження, відповідачем до уваги прийнято максимальну дозволену фактичну масу 40 тон, та зроблені розрахунки перевищення нормативних параметрів. Проте позивач наполягає, що перевезення вантажу здійснювалось у спеціальному контейнері напівпричепом, який є спеціалізованим трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), а отже не відбулось перевищення параметрів визначених п.22.5 ПДР, максимальну дозволену фактичну масу 44 тон.

Термін "контейнер", враховуючи приписи ст. 4 МК України, включає приладдя та обладнання, необхідні для цього типу контейнера, за умови, що вони перевозяться разом із контейнером. Знімні кузови прирівнюються до контейнерів.

Тобто, контейнер є транспортним обладнанням призначеним для перевезення вантажу. При цьому, контейнером визнається клітка, знімна цистерна або подібний засіб.

Поняття н/причеп-контейнеровоз визначено Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України 14 жовтня 1997 року №363, відповідно яких н/причеп-контейнеровоз транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій контейнерів.

Суд дослідив фіксацію моменту факту вчинення правопорушень, проте фото-відеозображення з інформаційного файлу не містять даних щодо марки, моделі, державного номерного знаку напівпричепу (контейнеровоза), приєднаного до сідельного тягача, а також зображень його задньої частини. А отже не можливо встановити того, чи є змінним обладнання для перевезення вантажу, встановлене на напівпричепі, чи то зафіксовано спеціальний або універсальний контейнер.

Твердження відповідача про відсутність маркувань, опломбувань на контейнері також є припущеннями, оскільки з наданих доказів, якими обґрунтовуються спірні постанови, не можливо це перевірити.

Враховуючи зазначене відповідачем не доведено належними та обґрунтованими доказами правомірність прийнятих постанов, у зв`язку з чим вони підлягають скасуванню.

Доводи відповідача щодо невідповідності змісту спірних постанов вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України №512 від 27 вересня 2021 року суд відхиляє, оскільки Інструкцією, в редакції Наказу №324 від 14 травня 2022 року, затверджено форму постанови, а не вимоги до змісту постанови. Вимоги до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності визначено саме положеннями КУпАП. Спірні постанови оформлені відповідно додатку1 Інструкції, в редакції Наказу №324 від 14 травня 2022 року.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що відповідачем у супереч ч.2 ст. 77 КАС України не надано доказів правомірності прийняття спірних постанов, що саме по собі є підставою для їх скасування.

Окрім наведеного, за відомостями наданих обома сторонами копій постанов суд безпосередньо переконався у відсутності власноручного підпису уповноваженої посадової особи, яка діє від відповідача, наявність якого вимагає ч. 9 ст. 283 КУпАП.

Ані спеціальна норма статті 283 КУпАП, ані загальні правила галузевого законодавства на засадах законності за визначенням ст.ст. 2, 7, 246 цього Кодексу жодним чином не допускають складання постанови про накладення адміністративного стягнення в електронній формі з накладенням кваліфікованого електронного (цифрового) підпису, через що затверджений постановою Кабміну № 1174 від 27.12.2019 підзаконний Порядок, сама по собі, в цій частині може застосовуватися суб`єктом владних повноважень виключно для прискорення процесу збирання доказів і обробки персональних даних та інформації в порядку ст. 278 КУпАП, позаяк не для надання юридичної сили складанню постанові в електронній формі без внесення відповідних змін до КУпАП. До того ж, відповідач має обов`язок за п.п. 1, 8 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27 вересня 2021 року, друкувати на папері постанову про накладення стягнення для направлення поштовим зв`язком, що у системному зв`язку з порядком набрання законної сили такою постановою згідно ст. 291 КУпАП має тлумачитися через визначення оригіналу документа відповідно до ст.ст. 5, 7, 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», за яким електронний документ не може бути застосовано як оригінал постанови, яка відповідно до статей 7, 8, 246, 283 КУпАП може бути створена лише в одному оригінальному примірнику документа на папері, а однакову юридичну силу оригіналу має і електронний документ, і документ на папері якщо автором створюються кожен з цих документів ідентичних за документарною інформацією та реквізитами.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тому за відсутності оскаржуваних постанов у паперовій формі з «живими» власноручними підписами уповноважених посадових осіб відповідача виключена юридична сила такої постанови у формі електронного документа, як акта настання публічної відповідальності особи, а прийняття постанови виключно в електронній формі наразі не відповідає засадам законності за критеріями прийняття постанови у визначений законом спосіб за п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України.

До способів судового захисту за визначенням у ст. 5 КАС України віднесене визнання за позовом особи протиправним та скасування індивідуального акта суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень з можливістю забезпечення його ефективності у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень також в інший спосіб, чому відповідають загальні повноваження судів при вирішенні справи адміністративної юрисдикції згідно ч.ч. 2-3 ст. 245 КАС України про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, зобов`язавши суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, складаючи зміст функції судового нагляду у сфері публічно-правових відносин.

Особливості вирішення у спрощеному провадженні адміністративної справи відповідно до ст. 286 КАС України обумовлені правилами ст.ст. 245-246 і глави 24 КУпАП про предмет перевірки судом згідно ст. 293 КУпАП законності й обґрунтованості винесеної у справі про адміністративне правопорушення постанови, у формі якої на виконання владних управлінських функцій видається індивідуальний акт реалізації адміністративної відповідальності фізичної особи, з огляду на що такі особливості передбачають ефективний судовий контроль не лише за визначенням міри адміністративної відповідальності, а й, в цілому, за порядком притягнення особи до такої відповідальності, не обмежуючись при цьому суто судовим наглядом.

Відповідно, між ст.ст. 5, 245 КАС України і ч. 3 ст. 286 цього Кодексу немає колізії чи конкуренції загальної і спеціальної норм у визначені повноважень суду при вирішенні справи, оскільки з метою забезпечення на практиці ефективності визнання індивідуального акта протиправним, окрім позбавлення його юридичної сили внаслідок скасування, субсидіарно передбачена можливість, залежно від характеру протиправності, не залишати вирішення питання притягнення до адміністративної відповідальності на власний розсуд суб`єкта владних повноважень, а прийняття рішення на користь позивача, остаточно припинивши діяльність суб`єкта владних повноважень у цій сфері на засадах верховенства права в аспекті правової визначеності стану позивача.

Суд за наслідками розгляду адміністративної справи дійшов висновку ухвалити згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України це рішення про скасування протиправної постанови і закриття справи про адміністративне правопорушення провадженням за п. 1 ст. 247 КУпАП, переконавшись за офіційно з`ясованих обставин в наявності підстав для скасування оскаржених постанов про накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 293 КУпАП внаслідок незаконності початку провадження у справах про адміністративне правопорушення через неправильне встановлення фактичних обставин, з істотною невідповідністю розгляду відповідачем таких справ вимогам, визначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України, у зв`язку з чим судовий збір за подання позову у сумі 1816,80 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі задовольнити повністю.

Скасувати постанови у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі від 12 листопада 2024 року серії АВ № 00002690, від 14 листопада 2024 року серії АВ № 00002796, від 14 листопада 2024 року серії АВ № 00002800, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та закрити справи про адміністративні правопорушення.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Фізкультурна, буд.9) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір сплачений за подання позовної заяви у розмірі 1816,80 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень, 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення набирає законної сили впродовж десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, до сплину яких може бути оскаржене шляхом подання безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги.

Суддя О.В. Колесніченко