Справа № 204/11434/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2025 року м. Дніпросправа № 204/11434/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2025 року (суддя Токар Н.В.) у справі № 204/11434/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просив скасувати постанову №12950 від 18.11.2024 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою №12950 від 18.11.2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме відмову від проходження медичного огляду та обстеження ВЛК, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.210-1 КУпАП, на позивача накладено штраф у розмірі 17000 грн. Позивач не відмовлявся проходити медичний огляд ВЛК, а просив надати йому можливість його пройти за місцем проживання та перебування на обліку, куди б він мав змогу подати медичну документацію про стан свого здоров`я, що цілком узгоджується із нормами закону. Позивач зазначає, що він 14.07.2024 року обновив свої військово-облікові дані через за стосунок «Резерв+» у встановлений законодавством термін. Позивач звертає увагу, що із змісту спірної постанови вбачається, що відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, в порушення вимог ст.280 КУпАП, не встановив всіх обставин, які мали значення для вирішення справи, а саме не з`ясував наявність медичних документів щодо стану здоров`я для об`єктивного проходження ВЛК, подальше проходження обстеження у вузьких спеціалістів за направленням ВЛК, а також не врахував, що чинне законодавство України не містить заборони щодо проходження військовозобов`язаним військово-лікарської комісії з метою визначення придатності для проходження військової служби не в день виявлення такого військовозобов`язаного. Зазначені вище обставини свідчать про те, що посадовою особою, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не було надано оцінку наданим документам та не перевірено доводи зазначені в поясненнях під час складання протоколу.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2025 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Судом першої інстанції зазначено, що 18.11.2024 року позивач будучи попередженим про адміністративну та кримінальну відповідальність, при свідках відмовився від проходження військово-лікарської комісії, про що складено відповідний акт вх.№ 18.11.2024 від 18.11.2024 року, чим порушив вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року. Після цього був складений протокол №495 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП та була винесена постанова №12950 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки останній будучи військовозобов`язаним відмовився від проходження медичного огляду в особливий період, тим самим позивач порушив вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що процедурі проходження особою медичного огляду передує видача уповноваженою особою направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду та реєстрація відповідно направлення в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію, а також формування повістки про виклик для проходження огляду, однак відповідачем не надано суду доказів дотримання відповідної процедури та етапності. Звертає увагу, що у позивача була відсутня медична документація, яку він мав надати під час медичного огляду, однак це не було враховано відповідачем.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 18 листопада 2024 року відповідальним виконавцем адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 старшим солдатом ОСОБА_2 відносно позивача складено протокол №495 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

У протоколі №495 від 18 листопада 2024 року зазначено, що позивач був зупинений поліцією та доставлений 17.11.2024 року о 15 год. 30 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_1 для оновлення даних військового обліку.

18.11.2024 року під час перевірки військово-облікових даних було встановлено, що позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 і відносного нього немає даних про придатність до військової служби. Приймаючи до уваги, що з 24.02.2022 року Указом Президента №64/2022 з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який діє на теперішній час, відповідно до вимог Наказу Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, а також п. 69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 року, позивача 1978 р.н., було направлено на військово-лікарську комісію для визначення ступеню його придатності до військової служби у воєнний час. У зв`язку з чим, відповідно до вимог ст.22 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також вимог пп. 68.69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 року, позивачу, 1978 р.н., видано направлення на проходження військово-лікарської комісії.

Проте, позивач, 1978 р.н. 18.11.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи попередженим про адміністративну та кримінальну відповідальність, при свідках відмовився від проходження військово-лікарської комісії, про що складено відповідний акт вх.№ 18.11.2024 від 18.11.2024 року, чим порушив вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року.

Позивачу, при складанні протоколу №495 від 18 листопада 2024 року роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.ст.55,56,59,63 Конституції України, ст.268 КУпАП та повідомлено про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення про що свідчить особистий підпис позивача у відповідній графі протоколу. Окрім того, у графі «пояснення та зауваження» позивач зазначив, що він не має повний перелік документів, які підтверджують захворювання.

У подальшому, 18 листопада 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно військовозобов`язаного позивача за протоколом №495 від 18 листопада 2024 року та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. Копію постанови №12950 від 18 листопада 2024 року позивач отримав 18.11.2024 року про свідчить особистий підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у відповідній графі постанови.

Вважаючи, що постанова №12950 від 18 листопада 2024 року підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 210-1 КУпАП встановлена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, відповідно до якої в редакції на час виникнення спірних правовідносин:

Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.1 ст.210-1 КУпАП).

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.2 ст.210-1 КУпАП).

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.3 ст.210-1 КУпАП).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Отже, на дату винесення відповідачем спірної постанови в Україні діяв особливий період, що є підставою для застосування ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Матеріалами справи підтверджено, що 18 листопада 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно військовозобов`язаного позивача за протоколом №495 від 18 листопада 2024 року та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Колегія суддів встановила, що накладення стягнення на позивача спірною постановою зумовило вчинення позивачем порушення вимог ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року.

Відповідно до положень ч.1 ст. 22 Закону України від 21.10.1993 № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані:

з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;

проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Положеннями ч. 13 ст. 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються, направляються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560.

Відповідно до приписів п. 69 цього Порядку резервісти та військовозобов`язані, які в мирний час були призначені на комплектування військових частин (установ) з врученням мобілізаційних розпоряджень під час мобілізаційного розгортання Збройних Сил та інших військових формувань, призиваються на військову службу під час мобілізації, на особливий період за результатами раніше пройдених медичних оглядів та їх опитування про наявність або відсутність скарг на стан здоров`я. Резервісти або військовозобов`язані, у яких відсутні скарги на стан здоров`я, на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду не направляються.

Особи, які не проходили медичний огляд або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, направляються на військово-лікарську комісію.

Зі змісту протоколу №495 та постанови №12950 від 18 листопада 2024 року колегія суддів встановила, що відповідачем, з метою виконання приписів п.69 Порядку №560, видано позивачу 18 листопада 2024 року направлення на проходження військово-лікарської комісії, а позивач під час складання протоколу №495 та/або розгляду справи про адміністративне правопорушення отримання направлення проходження військово-лікарської комісії не заперечував.

Відтак, аргументи апеляційної скарги стосовно порушення відповідачем процедури направлення позивача на медичний огляд військово-лікарською комісією, апеляційний суд відхиляє.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що позивач 18.11.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , при свідках відмовився від проходження військово-лікарської комісії, про що складено акт вх.№ 18.11.2024 від 18.11.2024 року.

Відтак, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, адже він в супереч приписам ст. 22 Закону № 3543-XII будучи військовозобов`язаним відмовився від проходження медичного огляду в особливий період.

Апеляційний суд відхиляє аргументи скаржника про те, що в нього була відсутня медична документація, адже такі доводи не спростовують необхідності виконання позивачем обов`язку проходження медичного огляду за відповідним направленням, що передбачено приписами ст. 22 Закону № 3543-XII.

Підсумовуючи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування спірної постанови №12950 від 18 листопада 2024 року.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2025 року у справі № 204/11434/24 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 21.05.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк