Справа № 160/14796/25
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Лозицька І.О., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позовної заяви у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними та скасування: постанови, наказів; визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо придатності ОСОБА_1 , 1987 року народження до військової служби , яка оформлена довідкою № 2025-0423- 1825-3911-3 від 23.04.2025 року;
- визнати протиправним та скасувати наказ № 192 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.04.2025 року щодо призову ОСОБА_1 , 1987 року народження до Збройних сил України та призначення до військової частини НОМЕР_1 і зобов`язати посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 змінити статус ОСОБА_1 з військовослужбовця на військовозобов`язаного в Єдиному державному реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
- визнати протиправною бездіяльність і невжиття заходів на відновлення порушених прав ОСОБА_1 12 р лікарською комісією під час розгляду скарги останнього на дії ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 і зобов`язати провести повторний (контрольний) повний та об`єктивний медичний огляд ОСОБА_1 на предмет визначення ступеня придатності його до військової служби за станом свого здоров`я з залученням вузькопрофільних лікарів та проведенням додаткових досліджень;
- визнати протиправним та скасувати наказ Військової частини НОМЕР_1 від 24.04.2025 року в частині про ЗАРАХУВАННЯ ОСОБА_1 , 1987 року народження ДО ОСОБОВОГО СКЛАДУ ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 і зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 , 1987 року народження зі списків особового складу військової частини.
Разом з позовною заявою представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позовної заяви, в прохальній частині якої він просить суд:
- заборонити Військовій частині НОМЕР_1 вчитиняти дії щодо направлення ОСОБА_1 , 1987 року народження для проходження військової служби за межі Військової частини НОМЕР_1 чи до іншого місця служби або іншої військової частини до набранням законної сили судовим рішенням у відповідній адміністративній справі.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що 22.04.2025 р. ОСОБА_1 перебуваючи з 2023 року в трудових відносинах з ТОВ «РВ ТРЕЙД ЛОГІСТИК» на посаді водія автотранспортних засобів, прямував за кермом авто в м. Кременчук, де його було зупинено представниками поліції і примусово доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_4 де, як зазначає представник позивача, його незаконно поставлено на облік. 23.04.2025 р. примусово проведено ВЛК і визнано «придатним до військової служби» після чого призвано на військову службу та вночі 24.04.2025 р. відправлено до військової частини НОМЕР_1 . Позивач вважає дії відповідачів незаконними, оскільки був позбавлений можливості надати членам Кременчуцького ВЛК всі медичні документи щодо стану свого здоров`я.
Перевіривши подану заяву, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.153 КАС України, заява про забезпечення позову подається, зокрема, до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст.154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Відповідно до статті 151 КАС України адміністративний позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Частиною другою статті 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Із системного аналізу вимог наведених статей вбачається, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленими позовними вимогами, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.
У випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою.
Таким чином, із цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Проте, заявником у заяві про забезпечення позову, не наведено суду істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Крім того, суд зазначає, що сам факт подання адміністративного позову не може бути підставою для забезпечення адміністративного позову. Водночас, важливим є зауважити, що при розгляді заяв про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті.
Водночас, суд, проаналізувавши доводи, якими заявник обґрунтовує подану заяву про забезпечення позову, дійшов висновку, що доводи й аргументи заявника не є достатніми та переконливими для висновку про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову за правилами, встановленими статтями 150-151 КАС України, оскільки, матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, зокрема, останнім не надано доказів вчинення відповідачем дій, а саме щодо його переведення до іншої частини.
Підсумовуючи, суд зазначає, що факт очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам позивача такими діями відповідача наразі судом не встановлено як і не встановлено тієї обставини, що невжиття судом заходів забезпечення позову створить очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача або ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду за наслідками розгляду цієї справи.
Отже заява про забезпечення позову є необґрунтованою, передчасною та такою, що не підлягає задоволенню.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позовної заяви у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними та скасування: постанови, наказів; визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька