Справа № 470/283/25
Суддя: Орлова С. Ф.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/470/7/25
Справа № 470/283/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року с-ще Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Орлової С.Ф. розглянувши у порядку письмового провадження у спрощеному позовному проваджені без повідомлення сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2025 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом до відповідача, у якому зазначив, що 07 березня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову №37 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП на накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

У зазначеній постанові вказано, що він не з`явився 25.01.2025 року о 09:00 до ІНФОРМАЦІЯ_3 за повісткою, однак, це не відповідає дійсності, оскільки він не був проінформований про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Про існування постанови дізнався лише 01.04.2025 року внаслідок блокування його особистих банківських рахунків Першим відділом ДВС у Баштанському районі Миколаївської області ПМУМЮ (м. Одеса). 07.04.2025 року державний виконавець вручив постанову про відкриття виконавчого провадження та надав копію оскаржуваної постанови. До цього часу його належним чином про розгляд справи про адміністративне правопорушення не повідомляли, справу розглянули за його відсутності.

Крім того, він знятий з військового обліку за станом здоров`я, про що свідчить тимчасове посвідчення № НОМЕР_1 , видане 10.01.2013 року. Згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.03.2025 №5/3468, йому надано відстрочку від мобілізації до 8 травня 2025 року.

Враховуючи викладене, позивач просив суд поновити пропущений строк на оскарження постанови, визнати протиправною та скасувати постанову №37 від 07.03.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП; провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, закрити.

Ухвалою судді від 17 квітня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач до суду направив відзив, у якому посилаючись на необґрунтованість вимог позивача та правомірність дій ІНФОРМАЦІЯ_2 під час складання оскаржуваної постанови № 37 від 07 березня 2025 року, просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши надані сторонами письмові докази по справі, суд доходить наступного.

Частиною 1 статті 7 КУпАП України визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Процес притягнення до адміністративної відповідальності передбачає дотримання прав особи, яку притягують до такої відповідальності.

Відповідно ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військовою-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

З матеріалів справи убачається, що 20 лютого 2025 року інструктором відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 35 щодо позивача за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у зв`язку з тим що 20 лютого 2025 року о 13 год. було встановлено, що ОСОБА_1 не прибув 25 січня 2025 року на 09 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці, яка відповідно до пункту 41 Постанови КМУ №560 від 16.05.2024 року підтверджує належне оповіщення військовозобов`язаного про необхідність прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, чим порушив ч.3 абз. 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вчинивши правопорушення в особливий період дії воєнного стану. У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису і отримання протоколу та надання пояснень (а.с.39-41).

07 березня 2025 року постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 37 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. Вказана постанова мотивована тим, що 20 лютого 2025 року було встановлено, що позивач 25 січня 2025 року о 09 год. не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці, яка відповідно до пункту 41 Постанови КМУ №560 від 16.05.2024 року підтверджує належне оповіщення військовозобов`язаного про необхідність прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, чим порушив вимоги частини третьої, абзацу третього ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вчинивши правопорушення в особливий період дії воєнного стану. З оскаржуваної постанови слідує, що її розглянуто за відсутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності ( а.с.36-39).

З матеріалів справи убачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 було сформовано повістку №2162235 на ім`я позивача на адресу АДРЕСА_1 відповідно до якої, йому необхідно з`явитися для проходження медичного огляду 25.01.2025 року о 9:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_2 . Однак даних про дату її формування ІНФОРМАЦІЯ_5 зазначена повістка не містить (а.с.43).

Відповідно до положень пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 року № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Всупереч вказаним вище вимогам постанови КМУ від 16 травня 2024 року № 560, відповідач в оскаржуваній постанові не зазначив, яким чином вручив повістку позивачу. Таким чином, оскільки повістка №2162235 не містить даних про її вручення під особистий підпис позивачу або про надіслання засобами поштового зв`язку, суд доходить висновку, що відповідач не надав доказів на підтвердження належного оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 25 січня 2025 року.

Окрім того, згідно зі ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_2 при підготовці до розгляду та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вказаних вимог не дотримався.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 18 лютого 2020 року у справі № 524/9827/16-а, порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, є спеціальним, а саме ним можуть бути лише призовники і військовозобов`язані. В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним. Однак, доказів зазначеної обставини відповідачем до суду не надано, що свідчить про те, що відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення 07.03.2025 року не було встановлено цієї обставини на підставі оцінки повного, всебічного та об`єктивного дослідження доказів, як того вимагає стаття 252 КУпАП.

Натомість з копії тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 виданого Звіздуну 10 січня 2013 року убачається, що позивач в ЗСУ не служив, зарахований в запас згідно ст.18 п.13 ЗУ «ВОВС» за станом здоров`я, стаття 19 «б» нак.МОУ № 402, 2008 року, протокол №1 від 06.02.2012 року, та з 06 березня 2012 року знятий з військового обліку. Позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи з дитинства, яка встановлена йому безстроково, що підтверджується копіями довідки до акту МСЕК №404392 від 10.12.2019 року та посвідчення серії НОМЕР_2 виданого 28.07.2021 року ОСОБА_1 як особі з інвалідністю (а.с.12-13). За даними військово лікарської комісії та свідоцтва про хворобу ОСОБА_1 має діагноз: Помірна розумова відсталість з емоційно вольовою нестійкістю, та є непридатним до військової служби (а.с.15-16). Статус непридатний до військової служби означає, що людина не має можливості проходити військову службу в Збройних Силах України. Такий статус може бути визначений з різних причин, таких як захворювання, фізичні або психічні вади, порушення зору або слуху, алергічні реакції та інші.

Згідно з п. 1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Зазначена норма вказує на те, що саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок по доведенні правомірності своїх дій/рішень. При цьому суб`єкт владних повноважень при винесенні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності має чітко дотриматися вимог КУпАП.

Як зазначено вище відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП оскільки вважав, що останній будучи належно оповіщеним військовозобов`язаним не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак відповідачем не надано доказів про належне оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 25 січня 2025 року, як і доказів того, що ним було перевірено і встановлено, що позивач, з огляду на наявний у нього діагноз та неспростовані дані про зняття з військового обліку з лютого 2012 року, може бути суб`єктом правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. За такого суд доходить висновку, що позивача було неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 1 ч.1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином суд доходить висновку, що постанову №37 від 07 березня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 -1 КУпАП, слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. За такого, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору (квитанція №).

Керуючись ст.ст.241-246, 250,255, 286, 295 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 37 від 07 березня 2025 року винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. - судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 місце проживання: індекс: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач:

ІНФОРМАЦІЯ_6 : адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Суддя С. Ф. Орлова

Повний текст рішення суду складено 20 травня 2025 року.