Справа № 640/1898/20
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про закриття провадження у адміністративній справі

22 травня 2025 рокум. Ужгород№ 640/1898/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі судді Дору Ю.Ю. розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області, Акціонерне товариство "Українська залізниця" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області, Акціонерне товариство "Українська залізниця" щодо ненадання позивачу подання на повернення надміру/помилково зарахованих до бюджету платежів/ інших доходів бюджету в розмірі 5440,90 грн. та зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях підготувати та надати АКБ "Індустріалбанк" подання на повернення надміру/помилково зарахованих до бюджету платежів/ інших доходів бюджету в розмірі 5440,90 грн. за договором оренди № 4006-Н від 13.08.2007.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.02.2020 року відкрито спрощено позовне провадження в адміністративній справі.

13 грудня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2825-ІХ «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі Закон № 2825), який набрав чинності 15 грудня 2022 року.

На підставі ст. 1 Закону № 2825 Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідований.

На підставі п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825 (в редакції Закону № 3863) проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399.

За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, ця справа передана на розгляд та вирішення Закарпатському окружному адміністративному суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду судді Дору Ю.Ю.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року вказану справу прийнято до розгляду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року замінено відповідача у справі №640/1898/20 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях (61057, м. Харків, майдан Театральний, 1) на правонаступника - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях (61057, м. Харків, майдан Театральний, 1, ).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що за договором оренди від 13.08.2007 №4006-Н зі змінами та доповненнями до нього, позивачем, як орендарем здійснено надмірне/помилкове перерахування коштів до бюджету в розмірі 5440,90 грн..

Як слідує з договору оренди №4006-Н від 13.08.2007 року предметом оренди є нежитлове приміщення площею 22,00 кв.м. (нерухоме майно залізничного транспорту), що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Червоноармійська, 7, та перебуває на балансі Господарської служби СТГО «Південна залізниця» - Балансоутримувач (п. 1.1. договору оренди). Власником майна є держава (п.2.3. договору оренди).

Пунктом 3.3. договору оренди передбачено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30%.

Пунктом 3.6. договору оренди передбачено, що наднормативна сума орендної плати, що ла до Державного бюджету підлягає в установленому порядку поверненню Орендарю або в рахунок наступних платежів.

13.08.2007 р. між сторонами було підписано акт приймання-передавання орендованого майна. В подальшому між сторонами були укладені додаткові угоди/додаткові договори до договору: № 1 від 22.11.2007 p., № 2 від 31.03.2009 p., № 3 від 04.06.2010 р, № 4 від 28.07.2010 p., № 5 від 07.09.2010 p., № 6 від 14.09.2010 p., № 7 від 04.12.2012 p., № 8 від 04.12.2012 p., № 9 від 12.04.2013 p., № 10 від 03.02.2014 p., № 11 від 06.10.2014 p., № 12 від 12.05.2015 р, № із від 22.05.2015 p., № 14 від 04.12.2015 p., від 08.02.2016, № 1 від 30.03.2016 p., № 2 від 18.07.2016 p., № 3 від 25.08.2016, № 4 від 25.10.2016, № 5 від 18.11.2016, № 6 від 13.04.2017, № 7 від 31.07.2017, № 8 від 04.09.2017, № 9 від 30.11.2017, № 10 від 02.01.2018, № 11 від 17.04.2018 про продовження строку дії договору оренди, зміну розміру орендної плати, та зміну інших умов договору оренди.

Додатковим договором від 08.02.2016 р. до договору оренди було змінено орендодавця та визначено, що з 01.12.2015 р. орендодавцем є ПАТ «Українська залізниця» (п.п. З, 7. додаткового договору) та підписано акт приймання-передачі в оренду нерухомого майна. Також згідно п.4. вказаного додаткового договору сторони змінили п. 3.3. договору оренди та встановили, що орендна плата у розмірі перераховується на розрахунковий рахунок Орендодавця - ПАТ «Українська залізниця». Таким чином, згідно пунктів 3 та 7 вказаного додаткового договору з 01.12.2015 р. орендну плату у розмірі 100% Банк повинен був перераховувати на рахунок ГІАТ «Українська залізниця», а не до бюджету. Однак, Позивач продовжував перераховувати орендну плату у розмірі 70% до бюджету та здійснював перерахування орендної плати за період з 01.12.2015 р. у розмірі 100% на користь ПАТ «Українська залізниця» (згідно п.п. 3 та 7 додаткового договору від 08.02.2016), в результаті чого і відбулося помилкове/надмірне зарахування коштів до бюджету.

Пунктом 2.5. договору оренди передбачено, що майно вважається поверненим з моменту підписання Сторонами акта приймання-передачі.

11.05.2018 р. предмет оренди було повернуто Орендодавцю - ПАТ «Українська залізниця», що підтверджується відповідним актом приймання-передачі (повернення) нерухомого майна. Таким чином, орендні відносини за договором оренди припинилися 11.05.2018 року

Перерахування помилково/надміру сплачених коштів Позивачем до бюджету підтверджується: копією платіжного доручення № 13 від 12.01.2016 р. оригіналом виписки з рахунку № 01 за 12.01.2016р.; Перерахування коштів на користь ПАТ «Українська залізниця» підтверджується: копіями платіжних доручень: № 34 від 12.01.2016 p., № 145 від 01.04.2016 р. оригіналами виписок з рахунків: № 01 за 12.01.2016р.; № 6 за 01.04.2016 р.

Сума переплати - помилково/надмірно зарахованих коштів до бюджету по договору и складає 5 440,90 гри., що підтверджується актом звіряння розрахунків з орендної плати по договору оренди між РВ ФДМУ по Харківській області та АБ «ЕКСПРЕС-БАНК» станом на 16.05.2016, який підписаний між Позивачем та Відповідачем.

Відповідачем подано до суду відзив та заяву, у якій останній вказує, що позовна заява Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» (далі Позивач, ПАТ АБ «ІНДУСТРІАЛБАНК») є безпідставною та такою, що не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства з огляду на таке.

Зокрема вказує, що спірні відносини між Регіональним відділенням та ПАТ АБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» стосуються повернення надміру/помилково зарахованих до державного бюджету орендних платежів сплачених відповідно до умов договору оренди від 13.08.2007 №4006-Н.

Договори оренди державного майна є різновидом господарських договорів (ст. ст. 283, 287 Господарського кодексу України (далі ГК України)).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України)) господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Враховуючи зазначене, вважає, що спір з питання повернення надміру/помилково зарахованих до державного бюджету орендних платежів сплачених відповідно до умов договору оренди від 13.08.2007 №4006-Н не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача у відповіді на відзив вказує, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавча, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями,! діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Тобто, Відповідач в даному випадку діє як суб`єкт владних повноважень у межах реалізації компетенції у сфері управління при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, а тому відмова та бездіяльність Відповідача можуть бути оскаржені до суду адміністративної юрисдикції на підставі п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Досліджуючи та аналізуючи матеріали справи, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.08.2007 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву (як орендодавцем) та Акціонерним банком "Експрес-Банк" (правонаступником якого є Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк") було укладено договір оренди нежитлового приміщення №4006-Н.

Відповідно до п. 1.1 вищевказаного договору орендодавець передає, а орендар приймає в платне користування окреме індивідуально визначене майно нежитлове приміщення. Майно яке знаходиться на балансі Господарської служби СТГО «Південна залізниця».

Строк дії договору оренди сторони визначили у пункті 10.1. договору.

Таким чином, договір укладено строком на 1 рік та діє з 13.08.2007 р. до 12.08.2008 р. включно.

13.08.2007 р. між сторонами було підписано акт приймання-передавання орендованого майна. В подальшому між сторонами були укладені додаткові угоди/додаткові договори до договору: № 1 від 22.11.2007 p., № 2 від 31.03.2009 p., № 3 від 04.06.2010 р, № 4 від 28.07.2010 p., № 5 від 07.09.2010 p., № 6 від 14.09.2010 p., № 7 від 04.12.2012 p., № 8 від 04.12.2012 p., № 9 від 12.04.2013 p., № 10 від 03.02.2014 p., № 11 від 06.10.2014 p., № 12 від 12.05.2015 р, № із від 22.05.2015 p., № 14 від 04.12.2015 p., від 08.02.2016, № 1 від 30.03.2016 p., № 2 від 18.07.2016 p., № 3 від 25.08.2016, № 4 від 25.10.2016, № 5 від 18.11.2016, № 6 від 13.04.2017, № 7 від 31.07.2017, № 8 від 04.09.2017, № 9 від 30.11.2017, № 10 від 02.01.2018, № 11 від 17.04.2018 про продовження строку дії договору оренди, зміну розміру орендної плати, та зміну інших умов договору оренди.

Додатковим договором від 08.02.2016 р. до договору оренди було змінено орендодавця та визначено, що з 01.12.2015 р. орендодавцем є ПАТ «Українська залізниця» (п.п. З, 7. додаткового договору) та підписано акт приймання-передачі в оренду нерухомого майна. Також згідно п.4. вказаного додаткового договору сторони змінили п. 3.3. договору оренди та встановили, що орендна плата у розмірі перераховується на розрахунковий рахунок Орендодавця - ПАТ «Українська залізниця». Таким чином, згідно пунктів 3 та 7 вказаного додаткового договору з 01.12.2015 р. орендну плату у розмірі 100% Банк повинен був перераховувати на рахунок ПАТ «Українська залізниця», а не до бюджету. Однак, Позивач продовжував перераховувати орендну плату у розмірі 70% до бюджету та здійснював перерахування орендної плати за період з 01.12.2015 р. у розмірі 100% на користь ПАТ «Українська залізниця» (згідно п.п. 3 та 7 додаткового договору від 08.02.2016), в результаті чого і відбулося помилкове/надмірне зарахування коштів до бюджету.

Отже, грошові кошти у розмірі 5440,90 грн., які позивач просить зобов`язати відповідача повернути шляхом надання подання на повернення надміру/помилково зарахованих до бюджету платежів/ інших доходів бюджету в розмірі 5440,90 грн, за договором оренди № 4006-Н від 13.08.2007 р. було сплачено позивачем під час виконання договору оренди майна, тобто в рамках цивільно-правових відносин.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 1212 ЦК України встановлено обов`язок повернення майна особою, яка набула це майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Отже, однією з підстав виникнення цивільних правовідносин є набуття або збереження у себе за рахунок іншої особи майна без достатньої правової підстави.

Оскільки, позовні вимоги у цій справі виникли з приватноправових відносин, у яких відповідач виступає як особа, яка безпідставно набула помилково перераховані позивачем кошти, а не як суб`єкт владних повноважень, а також оскільки спірна сума хоч і була перерахована до Державного бюджету України орендна плата за користування нерухомим майном, за своєю суттю не є ні податком, ні збором, суд вважає безпідставними доводи позивача про те, що спір у цій справі відноситься до юрисдикції адміністративно суду, а має вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Враховуючи наведені вище обставини, а також те, що в межах спірних правовідносин Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях (правонаступник - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях) не здійснювало владних управлінських функцій по відношенню до позивача, із характеру спірних правовідносин вбачається наявність майнового спору, що виник внаслідок не повернення відповідачем надміру/помилково зарахованих до бюджету платежів/ інших доходів бюджету в розмірі 5400,90 грн, за договором оренди № 4006-Н від 13.08.2007 року.

Відтак, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини мають приватноправовий характер, а тому даний спір не належить до юрисдикції суду адміністративної юрисдикції, а повинен вирішуватися за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною другою статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що фраза «судом встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

З аналізу наведених вище норм слідує, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від основного принципу господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін, а суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 вищезгаданої Конвенції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства суд закриває провадження у справі.

З огляду на наведене провадження в даній справі підлягає закриттю.

Відповідно до частини другої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанції.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 2 102, 00 грн, відповідно меморіального ордеру від 21.01.2020 №0442 0001.

Відповідно до частини другої статті 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

З підстав наведених вище, суд дійшов висновків про те, що позивач наділений правом на повернення з Державного бюджету України 2 102, 00 грн судового збору у зв`язку із закриттям провадження у справі.

Враховуючи вищезазначене та керуючись статтями 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в адміністративній справі №640/1898/20 за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/7) до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях (61057, м. Харків, майдан Театральний, 1, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, 18), Акціонерне товариство "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

Роз`яснити позивачеві, що розгляд спірних правовідносин віднесено до юрисдикції господарського суду із урахуванням правил територіальної підсудності.

Повернути Публічному акціонерному товариству Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/7) з Державного бюджету України сплачений судовий збір в розмірі в розмірі 2 102, 00 грн. (дві тисячі сто дві гривні)

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

СуддяЮ.Ю.Дору