Справа № 644/2061/25
Суддя: Бабенко Ю. П.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Бабенко Ю. П.
Справа № 644/2061/25
Провадження № 2-а/644/113/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року Індустріальний районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря Книшенко А.С., розглянувши в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4160220 від 27.02.2025 року. В обґрунтування позову зазначив, що 27.02.2025 року відносно нього винесено постанову серії ЕНА № 4160220 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 140 КУпАП за те, що 27.02.2025 о 11.50 за адресою: місто Харків, проспект Героїв Харкова, будинок № 293-А, він керував транспортним засобом ГАЗ 32213-418, номерний знак НОМЕР_1 , надаючи послуги регулярних спеціальних перевезень пасажирів працівників ТОВ «Іпріс Профіль» за заздалегідь визначеним маршрутом руху, здійснював висадку пасажирів в пункті призначеному для висадки пасажирів регулярних перевезень, при цьому не мав паспорту та схеми маршруту руху погодженої уповноваженим підрозділом Національної поліції України, чим порушив вимоги пункту 2.1 «г» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, статті 52-3 Закону України «Про дорожній рух», статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» та статті 12 Закону України «Про дорожній рух». Вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Так, власником транспортного засобу, а саме мікроавтобусу ГАЗ 32213-418 є ТОВ «Іпріс-Профіль», він працює на підприємстві з 21.11.2023 року водієм. Пасажирами автобусу, яким він керував були працівники підприємства, такі перевезення здійснювалися ТОВ «Іпріс Профіль» із використанням власного транспорту для власних потреб. Такі перевезення не є послугою і не відповідають ознакам регулярних і спеціальних пасажирських перевезень. Жодних даних про те, що в мікроавтобусі знаходились інші пасажири, крім працівників підприємства, оскаржувана постанова не містить.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач позов не визнає та заперечує проти його задоволення. Вказує, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений на підставі статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». Інспектор підійшов до водія/позивача, представився та пояснив причину зупинки транспортного засобу. В ході перевірки наданих позивачем документів з`ясувалось, що у нього відсутній паспорт та схема маршруту руху, погоджені з уповноваженим підрозділом Національної поліції України. За результатом розгляду справи, згідно з вимогами статей 251, 252, 268, 278, 279, 280 КУпАП, старшим лейтенантом поліції Раменюком Романом Олександровичем встановлено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим була винесена оскаржувана постанова серії ЕНА № 4160220 від 27.02.2025. При винесенні даної постанови, поліцейський керувався вимогами чинного законодавства України, положеннями ПДР та КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне водієм, а тому він діяв в межах своїх повноважень і не порушував норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з вищевказаним, вважає, що позовна заява ОСОБА_1 щодо скасування постанови не підлягає задоволенню, оскільки постанова серії ЕНА № 4160220 від 27.02.2025 винесена у відповідності до норм чинного законодавства України. Під час розгляду справи інспектор з`ясував, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, дослідив матеріали, які підтверджують винність останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, а також з`ясував всі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. На відеозаписах, які додано до відзиву в якості доказів зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме: надання послуг регулярних спеціальних перевезень пасажирів працівників ТОВ «Іпріс Профіль» за заздалегідь визначеним маршрутом руху, здійснення висадки пасажирів в пункті призначеному для висадки пасажирів регулярних перевезень, при цьому позивач після зупинки транспортного засобу не надав працівникам поліції паспорт та схему маршруту руху погоджені уповноваженим підрозділом Національної поліції України. Також зафіксовано розгляд справи відносно позивача за вчинене ним адміністративне правопорушення, що виразилося в порушенні вимог пункту 2.1 «г» ПДР України, статей 12, 52-3 Закону України «Про дорожній рух» та статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач та його представник подали до суду заяви про проведення розгляду справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримали і просили задовольнити.

Представник відповідача - Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час розгляду справи відповідач повідомлявся своєчасно через електронний суд.

Судом встановлено, що 27.02.2025 року стосовно Кулікова Костянтина Івановича інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області винесено постанову серії ЕНА № 4160220 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.140 КУпАП. Відповідно до цієї постанови 27.02.2025 року о 11.50 год. за адресою: місто Харків, проспект Героїв Харкова, будинок № 293-А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 32213-418, номерний знак НОМЕР_1 , надаючи послуги регулярних спеціальних перевезень пасажирів працівників ТОВ «Іпріс Профіль» за заздалегідь визначеним маршрутом руху, здійснював висадку пасажирів в пункті призначеному для висадки пасажирів регулярних перевезень, при цьому не мав паспорту та схеми маршруту руху погодженої уповноваженим підрозділом Національної поліції України, чим порушив вимоги пункту 2.1 «г» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух», ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» та ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 140 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування, що тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Пункт 2.1 г Правил дорожнього руху (далі - ПДР), передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог, встановлених Законами України Про автомобільний транспорт, Про дорожній рух та Про перевезення небезпечних вантажів.

При цьому, маршрутні транспортні засоби (транспортні засоби загального користування) - автобуси, мікроавтобуси, тролейбуси, трамваї і таксі, що рухаються за встановленими маршрутами та мають визначені місця на дорозі для посадки (висадки) пасажирів (п. 1.10 Правил дорожнього руху).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка; регулярні спеціальні пасажирські перевезення - перевезення певних категорій пасажирів (працівників підприємств, школярів, студентів, туристів, екскурсантів та інших) на автобусному маршруті за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку замовником транспортних послуг або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень; автобусний маршрут загального користування - автобусний маршрут, на якому здійснюють регулярні пасажирські перевезення; автобусний маршрут спеціальних перевезень - автобусний маршрут, на якому здійснюють регулярні спеціальні пасажирські перевезення.

За змістом положень ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, відповідно до яких виконуються пасажирські перевезення. Документи для регулярних спеціальних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із замовником транспортних послуг, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, схема маршруту, розклад руху, інші документи, передбачені законодавством України.

Частиною другою статті 35 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що послуги з перевезення пасажирів автобусами можуть надаватися за видами режимів організації перевезень: регулярні, регулярні спеціальні, нерегулярні.

Перевезення пасажирів автобусами в режимі регулярних спеціальних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах спеціальних перевезень на договірних умовах із замовниками транспортних послуг. (ч. 4 ст. 35 Закону України «Про автомобільний транспорт»)

Відповідно до п. 46 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 176 від 18.02.1997 року (надалі по тексту Постанова КМУ № 176), регулярні спеціальні перевезення здійснюються на підставі договору, згідно з яким автомобільний перевізник надає підприємству, установі та організації, яка виступає замовником послуг, послуги з перевезення організованої групи пасажирів за певним маршрутом і визначеним розкладом руху, протягом передбаченого договором строку.

Згідно до п. 46 Постанови КМУ № 176 під час здійснення регулярного спеціального перевезення водій повинен мати копію договору із замовником послуг та паспорт маршруту.

Отже, системний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що регулярні спеціальні пасажирські перевезення здійснюються автомобільними перевізниками у відповідності до автобусних маршрутів на підставі укладених договорів.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 з 22.11.2023 року працює на посаді водія автотранспортних засобів в ТОВ «Іпріс-Профіль».

Позивач ОСОБА_1 свою вину заперечує, вказує, що не здійснював регулярних спеціальних перевезень, а лише виконував свої трудові обов`язки як найманий працівник, не як надавач послуг з пасажирських перевезень.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Представником відповідача - Департаменту патрульної поліції для доказування правомірності оскаржуваного рішення надано відеозаписи з бодікамер інспектора поліції.

З досліджених судом відеозаписів встановлено, що 27.02.2025 року о 11.50 год. під час зупинення транспортного засобу ГАЗ 32213-418, номерний знак НОМЕР_1 , позивач пояснив, що ним було здійснено перевезення працівників ТОВ «Іпріс-Профіль» з використанням транспорту підприємства.

Матеріали справи не містять доказів того, що між позивачем та ТОВ «Іпріс-Профіль» було укладено договори перевезення.

Крім того, представником відповідача не доведено те, що в автобусі знаходилися інші особи, які не є працівниками ТОВ «Іпріс-Профіль», або те, що позивачем надавалася послуга з перевезення іншому підприємству, установі або організації.

Враховуючи вказане, в даній справі позивач виконував свої трудові обов`язки як найманий працівник, а не як надавач послуг з пасажирських перевезень.

В свою чергу, відповідачем не доведено, що позивачем були здійснені саме регулярні пасажирські перевезення на підставі укладеного договору перевезення.

Беручи до уваги, що позивач заперечує порушення ним ч. 2 ст. 140 КУпАП, а доказів вчинення ОСОБА_1 відповідного адміністративного правопорушення відповідачем не надано, у той час як доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведена правомірність винесення оскаржуваної постанови, оскільки викладені у ній обставини належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, не підтверджені.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки містить лише опис обставин, які визнані відповідачем підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без зазначення певних доказів на їх підтвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, при винесенні постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4160220 від 27.02.2025 року, відповідачем не з`ясовано всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення з посиланням на належні та допустимі докази та наявність вини в діях водія ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 140 КУпАП.

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова прийнята без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що відповідач не доказав правомірності свого рішення, а тому відповідно до вимог п. 1 ст. 247, ст. 293 КУпАП, суд скасовує вказану постанову і закриває провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень КАС України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 72-78, 132, 139, 242-246, 255, 286 КАС України, - суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 4160220 від 27.02.2025 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області Раменюком Романом Олександровичем про притягнення ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього штрафу в розмірі 340 грн., і закрити провадження у даній справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 21.05.2025 року.

СУДДЯ: