Справа № 420/20864/24
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КАТЕНА ТРАНСПОРТ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 02.07.2024 надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «КАТЕНА ТРАНСПОРТ» до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № 6389/15-32-09-07-02-07 від 19.02.2023 року, винесене Головним управлінням Державної податкової служби в Одеській області;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № 6390/15-32-09-07-02-07 від 19.02.2024 р., винесене Головним управлінням Державної податкової служби в Одеській області.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що після отримання акту було виявлено, що контролюючим органом зроблено відмітку, що «представник Товариства на ознайомлення та підписання акту перевірки не з`явився», при цьому жодного повідомлення або запрошення Товариству не надсилалось, ані засобами поштово зв`язку, ані засобами електронного зв`язку. Також, Товариство намагалось отримати вказаний з`явившись 22.12.2023 (після закінчення перевірки) в приміщення контролюючого органу, але на контрольно - пропускному пункті працівники ГУ ДПС в Одеській області відмовили в пропуску представника Товариства, при цьому жодний інспектор (що проводив перевірку) на телефонні дзвінки в цей день не відповідав. З огляду на вказані обставини, контролюючий орган порушив порядок проведення податкової перевірки щодо скаржника.

Позивач зазначає, що представником товариства було отримано «Перелік документів, які необхідно надати в ході проведення фактичної перевірки», при цьому вказаний «Перелік» містив вичерпний список документів, які необхідно було надати контролюючому органу. На вказану вимогу перелік товариство, через засоби електронного зв`язку, надіслало контролюючому органному всі документи, які стосувались перевірки та були зазначені в «Переліку», проте відповідач в акті зазначає, що станом на 21.12.2023 р. Товариство не надало журнал відпуску пального, акти списання пального, договори оренди чи/або документи на право власності території де розміщуються транспортні засоби. Позивач не погоджується з даним твердженням, оскільки у наданому контролюючим органом «Переліку»/Списку була відсутня вимога щодо надання таких документів як: журнал відпуску пального, а тому посилання Відповідача на порушення 85.2. ст. 85 Податкового кодексу України є неправомірним. Твердження Відповідача про ненадання договорів оренди чи/або документів на право власності території де розміщуються транспортні засоби не відповідає дійсності, оскільки Відповідач в п. 11 Акту самостійно вказує перелік документів, які було використано під час перевірки, тобто надані Позивачем, а саме: ліцензія на право зберігання пального, оборотно-сальдові відомості по 01, 105, 203 (обороти придбання на АЗС), рахунки, видаткові накладні, ТТН, журнали приходу нафтопродуктів, договір оренди № дг-48 «Малої архітектурної форми (МАФ)» від 01.01.2023, який складено між Позивачем та ТОВ «ВОЛЯ», договір найму транспортних засобів (оренди), чеки РРО, відомості по заправкам.

Позивач також зазначає, що списання палива бухгалтерією ТОВ «КАТЕНА ТРАНСПОРТ» здійснюється раз на місяць по перевезеннях, але які вже завершені, оскільки паливо мастильні матеріали, що залиті в транспортні засоби списуються лише по завершенню рейсів та перевірки транспортного засобу механіком, про що власне і було повідомлено уповноваженим представникам відповідача, однак позивач не мав змоги наголосити ще раз на цьому факті у зв`язку з позбавленням товариства права на захист та доведення істотно важливих зауважень. Таким чином, залишок пального в період з 31.05.2023 р. по 01.06.2023 р., яке були по суті предметом перевірки, не було списано, оскільки вказаним пальним було заправлено транспортні засоби, які на той час не починали жодних з рейсів, а тому пальне, яке знаходилось в паливних баках транспортних засобів не могло бути списаним, а тому відповідно, акти списання не могли бути надані. У зв`язку з анулюванням ліцензії за власною заявою ТОВ «КАТЕНА ТРАНСПОРТ» було видано наказ по підприємству № 45 від 26.05.2023 року «Про зливання дизельного палива в транспортні засоби», на підставі якого залишок пального у кількості 33807,00 літрів, про який вказує ГУ ДПС в Одеській області в Акті перевірки, було перерозподілено в паливні баки транспортних засобів, що були на той час у віданні підприємства. Вказане підтверджується звітом про виконання наказу № 45 від 26.05.2023 року. Розмір та об`єм паливних баків, які можуть вмістити дизельне пальне у кількості 33807,00 літрів, підтверджується Журналом обліку транспортних засобів, які перебувають в оренді у ТОВ «КАТЕНА ТРАНСПОРТ», Журналом обліку транспортних засобів, які перебувають у власності у ТОВ «КАТЕНА ТРАНСПОРТ», ведення яких було затверджено наказом ТОВ «КАТЕНА ТРАНСПОРТ» № 23 від 01.01.2022 р.

Тобто, зазначає позивач, дизельне пальне, про яке йде мова в Акті перевірки, не було на зберіганні ТОВ «КАТЕНА ТРАНСПОРТ», оскільки ним було заправлено транспортні засоби, що в свою чергу, відповідно до чинного законодавства, не потребує отримання ліцензії на зберігання пального.

Ухвалою суду від 08.07.2024 року позов залишено без руху.

17.07.2024 року від представника позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків, в якій зазначено правильне найменування відповідача по справі та повідомлено про описку в даті прийняття податкового повідомлення рішення № 6389/15-32- 09-07-02-07.

Ухвалою від 24.07.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «КАТЕНА ТРАНСПОРТ», відкрито провадження у адміністративній справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

До суду від відповідача 08.08.2024 року за вх. №ЕС32333/24 надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача з посиланням на обставини, встановлені в акті перевірки № 37698/15-32-09-02-09 від 22.12.2023 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

До суду від позивача 16.08.2024 за вх. №34502/24 надійшла відповідь на відзив, в якій позивачем зазначено, що ознайомившись з відзивом на позовну заяву позивач вважає його не обґрунтованим та обставин, які викладені в ньому не відповідають дійсності.

Ухвалою від 19.05.2025 року в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи №420/20864/24 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін - відмовлено.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою, відзивом на позов, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення та перевіривши їх наданими доказами, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «КАТЕНА ТРАНСПОРТ» зареєстровано як юридична особа 03.11.2016 року та здійснює такі види діяльності за КВЕД: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний), 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна.

Позивачу видано ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки):

- № 2001231 від 08.05.2020 за адресою місця зберігання: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Чорновола, буд. 51, загальна місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального (літри): 25000 літрів (анульована відповідно до розпорядження від 31.05.2023 № 338-Р за заявою суб`єкта господарювання);

- № 2300191 від 16.06.2023 за адресою місця зберігання: Київська область, Києво-Святошинський район, Вишневе, вул. Чорновола, буд. 51, загальна місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального (літри); 25000 літрів (анульована відповідно до розпорядження від 19.09.2023 № 715-Р за заявою суб`єкта господарювання).

Головне управління ДПС в Одеській області на підставі наказу від 11.12.2023 року № 10415-п проведено фактичну перевірку ТОВ «КАТЕНА ТРАНСПОРТ» (), податкова адреса: Одеська область, м. Одеса, вул. Хутірська, буд. 87, тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 01.05.2023 року по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю щодо дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв.

За результатом перевірки складено Акт про результати фактичної перевірки від 12.12.2023 року № 37698/15-32-09-02-09 та встановлено порушення:

- п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), за яке передбачена відповідальність згідно із п. 121.1 ст. 121 цього Кодексу;

- ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами), за яке передбачена відповідальність згідно абзацу дев`ятого частини другої статті 17 Закону № 481.

Вказані висновки мотивовані тим, що: ...1) В ході проведення фактичної перевірки, Головне управлінням ДПС в Одеській області відповідно до п.п. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20, п. 85.2, п. 85.4 ст. 85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами), (далі - ПК України) звернулося до ТОВ «КАТЕНА ТРАНСПОРТ» (далі - Товариство) із письмовою вимогою від 12.12.2023 № б/н, надати до перевірки інформацію та її Документальне підтвердження з питань придбання, зберігання, відвантаження та цільового використання пального.

18.12.2023 представниками Товариства, надано скановані копії документів, які зазначені в описовій частині акта.

Станом на 21.12.2023 Товариством надані у неповному обсязі документи щодо обігу підакцизних товарів, які є предметом перевірки, а саме: журнал відпуску пального, акти списання пального, договори оренди чи/або документи на право власності території де розміщуються транспортні засоби, чим порушено п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами).

2) Для ведення господарської діяльності Товариство використовує 47 одиниць транспортної техніки (відповідно до оборотно-сальдової відомості по 01 та 105 рахунку).

Відповідно до оборотно-сальдової відомості по 2032 рахунку, Товариством отримано та використано наступну кількість дизельного палива:

травень 2023 - 16 754,20 літрів;

червень 2023 - 207 537,19 літрів;

липень 2023 - 65 595,77 літрів;

серпень 2023 - 83 424,50 літрів;

вересень 2023 - 120 935,44 літрів;

жовтень 2023 - 124 952,73 літрів;

листопад 2023 - 130 025,21.

Залишок на початок та кінець періода відсутній.

Контрагентами постачальниками пального на адресу Товариств зареєстровано акцизні накладні вище зазначені об`єми з ознакою напрямок використання пального 4- «реалізація пального у паливний бак транспортного засобу або тару споживача акцизного складу, який є місцем роздрібної торгівлі пальним, на яке отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним».

Згідно оборотно-сальдової відомості по 2031 рахунку, Товариством отримано та використано наступну кількість дизельного палива:

травень 2023 - 151 877,0 літрів

червень 2023 - залишок на початок періода складає 33 807,0 літрів

Відповідно до наданих ТТН та інформації, яка міститься в базі даних ЄРАН 2019 зазначено адреса місця розвантаження: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Чорновола, буд. 51.

Також, зазначені вище об`єми відображені в наданому журналі приходу нафтопродуктів.

Відповідно до Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, Товариством отримано наступні ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), а саме:

ліцензія за № 2100154 від 23.04.2021 3 за адресою місця зберігання: Одеська область, м. Одеса, Суворовський район, Балтська дорога, 52, загальна місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального (літри): 20 000 літрів. Анульована відповідно до розпорядження від 29.10.2023 № 281-Р за заявою суб`єкта господарювання;

ліцензія за № 2001231 від 08.05.2020 за адресою місця зберігання: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Чорновола, буд. 51, загальна місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального (літри): 25 000 літрів. Анульована відповідно до розпорядження від 31.05.2023 № 338-Р за заявою суб`єкта господарювання;

ліцензія за № 2300191 від 16.06.2023 за адресою місця зберігання: Київська область, Києво-Святошинський район, Вишневе, вул. Чорновола, буд. 51, загальна місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального (літри): 25 000 літрів. Анульована відповідно до розпорядження від 19.09.2023 № 715-Р за заявою суб`єкта господарювання.

В ході аналізу виданих та анульованих ліцензій встановлено, що в період з 31.05.2023 по 16.06.2023 у Товариства відсутне право зберігання пального за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Чорновола, буд. 51.

Згідно наданого договору оренди № дг-48 «Малої архітектурної форми (МАФ)» від 01.01.2023 (далі договір оренди МАФ), який складений між Товариством та ТОВ «ВОЛЯ» код за , Товариство відповідно до акту прийому передачі до вищезазначеного договору прийняв МАФ, який розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Чорновола, буд.51.

Також, пунктом 2 акту прийому передачі до договору оренди № дг-48 «Малої архітектурної форми (МАФ)» від 01.01.2023 визначено, що сторони підтверджують стан приміщення на момент передачі в оренду придатне для використання у відповідності до мети оренди.

Аналізуючи умови наданого договору оренди МАФУ встановлено, що Товариством взято виключно автомобільно-заправний пункт, який розташований на бетоновому майданчику без будь-якого визначення щодо розміщення та стоянки транспортних засобів Товариства.

Згідно наданих ТТН та журналу приймання нафтопродуктів Товариством отримано наступні об`єми дизельного палива адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Чорновола, буд.51:

TTH № 030523-01 від 05.05.2023 в кількості 25 885,0 літрів (об`єм в отриманій ліцензії складає 25 000,0 літрів);

TTH № 060523-4 від 08.05.2023 в кількості 31 300,0 літрів (об`єм в отриманій ліцензії складає 25 000,0 літрів);

TTH № 100523-20 від 10.05.2023 в кількості 29 988,0 літрів (об`єм в отриманій ліцензії складає 25 000,0 літрів);

TTH № 110523-4 від 11.05.2023 в кількості 30 927,0 літрів (об`єм в отриманій ліцензії складає 25 000,0 літрів);

TTH № 120523-20 від 12.05.2023 в кількості 8807.0 літрів (об`єм в отриманій ліцензії складає 25 000,0 літрів);

TTH № 170523-19 від 17.05.2023 в кількості 25 000, літрів (об`єм в отриманій ліцензії складає 25 000,0 літрів).

Відповідно до оборотно-сальдової відомості по 2031 рахунку в період з 31.05.2023 по 01.06.2023 року відображено залишки Дизельного пального в кількості 33 807,0.

Враховуючи вищенаведені обставини в ході перевірки встановлено зберігання пального в період з 31.05.2023 по 01.06.2023 року в кількості яка зазначена в оборотно-сальдової відомості по 2031 рахунку за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Чорновола, буд. 51, без наявності відповідної ліцензії на право зберігання пального, чим порушено вимоги ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами).

У акті перевірки наявна примітка про те, що представник позивача на ознайомлення та підписання акту не з`явився та його примірник направлений позивачу поштою.

При цьому, відповідачем 22.12.2023 складено акт №6373/15-32-09-02-09 відмови від підпису та отримання акта перевірки, в якому зазначено, що керівник ТОВ «КАТЕНА ТРАНСПОРТ» Іванов М.А. відмовився від отримання акту перевірки від 22.12.2023 № 37698/15-32-09-02-09.

На підставі акту перевірки від 12.12.2023 року № 37698/15-32-09-02-09 Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 19.02.2024:

- № 6389/15-32-09-07-02-07, яким за порушення п. 85.2 ст.85 Податкового кодексу України на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та п.121.1 ст. 121 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1020,00 грн;

- № 6390/15-32-09-07-02-07, яким за порушення ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» застосовано до ТОВ «КАТЕНА ТРАНСПОРТ» суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 500000,00 грн.

Позивач, не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, подав до Державної податкової служби України скаргу, за результатами розгляду якої рішенням від 22.05.2024 №15070/6/99-0-06-03-01-06 оскаржувані податкові повідомлення-рішення залишено без змін та відмовлено у задоволенні скарги.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд зазначає.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпунктів 19-1.1.1, 19-1.1.2, 19-1.1.40, 19-1.1.46 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; організовують збір податкової інформації та вносять її до інформаційних баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику; використовують під час виконання своїх посадових (службових) обов`язків податкову інформацію з інформаційно-телекомунікаційних систем та інших джерел, отриману в порядку та спосіб, визначений цим Кодексом.

Згідно з підпунктами 19-1.1.13 - 19-1.1.20 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи:

здійснюють ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами і рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та контроль за таким виробництвом;

здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері;

забезпечують контроль за прийняттям декларацій про максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію), встановлені виробником або імпортером, та узагальненням відомостей, зазначених у таких деклараціях, для організації роботи та контролю за повнотою обчислення і сплати акцизного податку;

здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального;

проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального;

організовують роботу, пов`язану із замовленням марок акцизного податку, їх зберіганням, продажем, відбором зразків, з метою проведення експертизи щодо їх автентичності та здійснюють контроль за наявністю таких марок на пляшках (упаковках) з алкогольними напоями, пачках (упаковках) тютюнових виробів, ємностях (упаковках) з рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, під час їх транспортування, зберігання і реалізації;

забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів;

забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої;

Відповідно до пунктів 61.1, 61.2 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Статтею 80 ПК України визначені підстави для призначення фактичної перевірки, порядок її проведення та оформлення результатів. Також встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, 80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Повертаючись до обставин справи, суд зазначає, що фактичною підставою для прийняття оскаржуваного рішення №6390/15-32-09-07-02-07 від 19.02.2024 були доводи відповідача про те, що контролюючим органом встановлено, що в період з 31.05.2023 по 16.06.2023 у Товариства відсутне право зберігання пального за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Чорновола, буд. 51, та що в ході перевірки встановлено зберігання пального в період з 31.05.2023 по 01.06.2023 року в кількості яка зазначена в оборотно-сальдової відомості по 2031 рахунку за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Чорновола, буд. 51, без наявності відповідної ліцензії на право зберігання пального.

Щодо вказаних доводів суд зазначає таке.

Так, основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначено Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 за №481/95-ВР (далі за текстом - Закон №481).

Згідно ст. 1 Закону № 481:

- ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку;

- місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування;

- зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик;

- Єдиний державний реєстр суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (далі - Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального) - перелік суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які здійснюють діяльність на таких місцях на підставі виданих ліцензій.

За приписами частин 9, 11 ст. 15 Закону № 481 суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Частиною 17 ст. 15 Закону України №481/95-ВР встановлено, що суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.

Відповідно до ч. 20 ст. 15 Закону України №481/95-ВР ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються:

підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету;

підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву;

суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.

Частиною 44 ст. 15 Закону України №481/95-ВР передбачено, що суб`єкти господарювання, що здійснюють зберігання пального, яке не реалізовується іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, копії зазначених документів не подають. Такі суб`єкти господарювання у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів та ємностей, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження.

Ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі зокрема заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) (ч. 49 ст. 15 Закону України №481/95-ВР).

Згідно з абзацом 8 ч. 2, ч.4 ст. 17 Закону України №481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Так, позивачу були видані ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) № 2001231 від 08.05.2020, яка була анульована за заявою позивача 31.05.2023, та № 2300191 від 16.06.2023.

Тобто, у період з 31.05.2025 по 16.06.2023 позивач не мав права на зберігання пального.

Водночас, ТОВ КАТЕНА ТРАНСПОРТ до суду надано копію наказу по підприємству № 45 від 26.05.2023 «Про зливання дизельного палива в транспортні засоби», відповідно до якого у зв`язку з поданням документів на анулювання ліцензії на зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) № 2001231 та перебування певний період (приблизно 20 календарних днів) без діючою ліцензії, а також з метою виконання вимог щодо обігу пального відповідно до законодавства України, наказано злити дизельне паливо, в транспортні засоби, які не перебувають у відрядженнях, строком 327.05.2023-30.05.2023 року та надати звіт про виконання показов якому закріпити перелік транспортних засобів в які відбулося злиття дизельного палива.

Відповідно до звіту про виконання наказу № 45 від 26.05.2023 від 30.05.2025, залишок пального у кількості 33807,00 літрів було перерозподілено в паливні баки 38 транспортних засобів.

Отже, позивачем до суду надано належні та достатні докази перерозподілу палива з місця його зберігання в транспортні засоби позивача.

Водночас, суд погоджується з доводами позивача про те, що зберігання пального в паливних баках транспортних засобів не вимагає отримання ліцензії, та що підстав для списання такого пального у позивача станом на 31.05.2023-01.06.2023 не було у зв`язк з тим, що таке пальне використане не було, оскільки транспортні засоби виїзди не здійснювали.

У свою чергу відповідачем до суду не надано доказів фактичного зберігання позивачем пального у резервуарі/-ах за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Чорновола, буд. 51 та з акту перевірки не вбачається, на підставі яких саме доказів окрім як оборотно-сальдової відомості (яка не є достатнім доказом) вбачається таке зберігання пального без ліцензії.

Посилання відповідача на відсутність у договорі оренди № дг-48 «Малої архітектурної форми (МАФ)» від 01.01.2023 (далі договір оренди МАФ), який складений між Товариством та ТОВ «ВОЛЯ» код за визначення щодо розміщення та стоянки транспортних засобів Товариства суд не приймає до уваги, оскільки підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № 6390/15-32-09-07-02-07 не було наявність чи відсутність у позивача права на паркування його транспортних засобів.

Оскільки позивача притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу за податкове правопорушення у вигляді зберігання палива без ліцензії за помилковою адресою, то відповідачем мало бути виявлено та доведено наявність в діях позивача складу відповідного податкового правопорушення.

Відповідно до статті 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до абзацу 2 пункту 111.3 ст. 111 ПК України притягнення фізичної або юридичної особи до фінансової відповідальності за податкове правопорушення не звільняє фізичну особу чи посадових (службових) осіб юридичної особи у передбачених законом випадках від юридичної відповідальності інших видів.

Притягнення фізичної або юридичної особи до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, що передбачає встановлення контролюючими органами вини особи, не передбачає презумпції наявності вини фізичної особи чи посадових (службових) осіб юридичної особи у випадках притягнення фізичної особи чи посадових (службових) осіб юридичної особи до юридичної відповідальності інших видів та не звільняє від обов`язку її доведення в порядку, передбаченому законом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 19.02.2024 № 6390/15-32-09-07-02-07 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо вимог позивача про скасування податкове повідомлення-рішення від 19.02.2024 № 6389/15-32-09-07-02-07, суд зазначає.

Так, вказане рішення грунтується на висновках акту перевірки, що станом на 21.12.2023 Товариством надані у неповному обсязі документи щодо обігу підакцизних товарів, які є предметом перевірки, а саме: журнал відпуску пального, акти списання пального, договори оренди чи/або документи на право власності території де розміщуються транспортні засоби, чим порушено п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами).

Згідно з п.85.1, 85.2 ст.85 ПК України забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності). Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки (п.85.4 ст.85 ПК України).

Згідно з п. 85.6 ст. 85 ПК України у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) (п.85.8 ст. 85 ПК України).

Так, відповідачем перед проведенням перевірки позивачу було надано перелік документів, які необхідно надати в ході проведення фактичної перевірки, а саме:

- копії наявних ліцензій;

- договори постачання пального, дозволів на пальне, талонів на пальне, тощо;

- супровідні документи які свідчать про отримання пального (у тому числі дозволів, талонів на відпуск пального, фіскальні чеки) з зазначенням січця розвантаження/отримання пального/талонів/дозволів (ТІН, накладні, тощо);

- акти прийому-передачі пального/талонів/дозволів;

- акти списання пального (за напрямками використання), талонів, дозволів;

- журнал обліку надходження нафти і нафтопродуктів (форма № 6-т, яка затверджена Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання. відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України):

- перелік обладнань, устаткувань, машин та механізмів, які використовувались у вказаному періоді (з визначенням власних та орендованих, з наданням відповідних договорів);

- наказ відповідно до якого встановлено норми списання пального з урахуванням характеристик засобів, які використовуються у діяльності Вашого підприємства (з наданням копій документів на обладнання, устаткування, машин та механізмів тощо);

- наказ на призначення відповідальної особи, яка здійснює приймання, зберігання та відпуск пального, дозволів на пальне, талонів на пальне;

- посвідчень (сертифікатів) якості продукції (пального);

- договорів на реалізацію підакцизних товарів (пального), дозволів на пальне, талонів на пальне;

- зворотно-сальдові відомості (розгорнуті у розрізі найменувань) по рахунку 203 (окремо обсяги пального, отриманого через паливороздавальні колонки);

- акти інвентаризації пального, дозволів на пальне, талонів на пальне, тощо;

- копії документів на підставі яких використовується територія, приміщення або ємності для зберігання пальцюго, дозволів на пальне, талонів на пальне (свідоцтво на право власності, договори оренди, суборенди, сумісного користування, тощо);

- інші підтверджуючі документи, які стосуються предмету перевірки.

Суд зазначає, що дійсно у зазначеному списку відсутні такі документи, як журнал відпуску пального та договори оренди чи/або документи на право власності території де розміщуються транспортні засоби, що свідчить про відсутність у позивача підстав для надання зазначених документів.

При цьому, щодо зобов`язання відповідача надати акти списання пального суд зазначає, що фактично позивач був зобов`язаний надати акти за період, який перевірявся відповідачем, тобто починаючи з 01.05.2023 та зважаючи на строк надання документів, по 18.12.2023 року.

Щодо доводів позивача, що списання палива бухгалтерією ТОВ «КАТЕНА ТРАНСПОРТ» здійснюється раз на місяць по перевезеннях, але які вже завершені, оскільки паливо мастильні матеріали, що залиті в транспортні засоби списуються лише по завершенню рейсів та що такі акти списання пального фактично не могли існувати суд зазначає, що не приймає їх до уваги з огляду на те, що позивач посилається у позовній заяві на невикористання пального лише у період з 31.05.2023 по 01.06.2023.

Проте, позивач не зазначає про те, що ним не використовувались транспортні засоби у період з 02.06.2023 по 18.12.2023 та що за вказаний період акти списання пального також не існують.

Відтак, зважаючи на вказані обставини, суд не вбачає підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 19.02.2024 № 6389/15-32-09-07-02-07 з огляду на ненадання позивачем до податкової перевірки актів списання пального за період з 02.06.2023 по 18.12.2023.

Решта доводів висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до суду надано докази сплати ним 10528,00 грн. судового збору.

При цьому, з огляду на те, що ціна позову у даній справі становить 501020,00 грн, розмір судового збору, який підлягав сплаті позивачами за вимоги майнового характеру становить 7515,30 грн.

Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 7500,00 грн. належить стягнути на його користь з Головного управління ДПС в Одеській області.

Керуючись ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «КАТЕНА ТРАНСПОРТ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 6390/15-32-09-07-02-07 від 19.02.2024.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КАТЕНА ТРАНСПОРТ» суму сплаченого судового збору у розмірі 7500,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «КАТЕНА ТРАНСПОРТ» (вул. Хутірна, буд.87, м. Одеса, 65055, ).

Відповідач Головне управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ).

Суддя O.A. Вовченко