Справа № 750/743/25
Суддя: Логвіна Т. В.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/743/25
Провадження № 2-а/750/24/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі судді Логвіної Т.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області про скасування протоколу по справі про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

у січня 2025 року позивач звернулася до суду з позовом до Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області про скасування протоколу по справі про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 січня 2025 року начальником Новгород-Сіверського відділу Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області Ковалевським Сергієм Костянтиновичем було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МЧГ №001601, за змістом якого 10 січня 2025 року о 09 год. 38 хв. за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено громадянку російської федерації ОСОБА_1 , яка порушила законодавство про правовий статус іноземців та ОБГ, а саме: проживала на території України за недійсним паспортом, термін дії якого закінчився, з 25.11.2024 року. 10 січня 2025 року начальником Новгород-Сіверського відділу Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області Ковалевським Сергієм Костянтиновичем був розглянутий зазначений протокол та винесено постанову серія ПН МЧГ № 001587 від 10.01.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.203 КУпАП, за порушення ч.ч.1, 3 ст. 3, ст.9, ч.22 ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», із накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 4080 грн у дохід держави. Оскаржувану постанову вважає протиправною, винесеною з допущенням порушення прав. В обґрунтування зазначила, що на сьогоднішній день позивачка є громадянкою російської федерації. 04 січня 2022 року позивачка разом зі своїм чоловіком приїхала до матері чоловіка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Після введення в державі військового стану позивачка та її чоловік ОСОБА_3 не змогли виїхати з прикордонного міста та фактично залишилися в окупованому місці. Після визволення міста позивачка та її чоловік, громадянин ОСОБА_3 вирішили не повертатися до країни агресора, а її чоловік звернувся до міграційної служби з заявою про отримання посвідки на постійне мешкання, оскільки мати чоловіка потребувала постійного нагляду за нею та допомоги. В свою чергу, позивачка звернулася за дозволом спочатку на перебування в Україні, а згодом і про продовження строку перебування в Україні. 15 травня 2024 року громадянин ОСОБА_3 отримав дозвіл на міграцію № НОМЕР_1 . 30 травня 2024 року громадянин ОСОБА_3 отримав посвідку на проживання №900092836.13 липня 2024 року позивачці було продовжено строк перебування в Україні до 01 грудня 2024 року. Також позивачка звернулася до відповідача з проханням надати їй дозвіл на імміграцію в Україну. Пакет документів було прийнято до розгляду. За весь час перебування громадянки ОСОБА_1 на території України вона жодного разу не притягувалася до адміністративної чи кримінальної відповідальності, до неї не висувалися жодних претензії з боку держави чи органів місцевого самоврядування. 18 грудня 2024 року за місцем свого мешкання позивачка отримала лист з Управління Державної міграційної служби України в якому знаходилося рішення №3892 від 06.12.2024 року про відмову у наданні дозволу на імміграцію в Україну та роз`яснено право в місячний строк оскаржити вищезазначене рішення Управління Державної міграційної служби України. Не погоджуючись з отриманим рішення про відмову, позивачка у встановлений законом термін оскаржила відмову до Чернігівського окружного адміністративного суду. Ухвалою суду від 09 січня 2025 року по справі №620/185/25 позовна заява ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області прийнята до розгляду. Вважає, що протокол по справі про адміністративне правопорушення та постанова про накладання адміністративного стягнення винесені безпідставно та з грубим порушенням вимог чинного законодавства

Ухвалою суду від 22.01.2025 було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Представник відповідача надала суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що дійсний паспортний документ із проставленою в ньому відміткою про продовження строку перебування є єдиним підтвердженням законності перебування іноземця в Україні на підставі продовження йому строку перебування в Україні. Однак, у порушення вищенаведених вимог законодавства позивачка з 26.11.2024 не мала дійсного паспортного документа з проставленою відміткою про продовження строку перебування на підтвердження законності перебування в Україні, оскільки оформлений на її ім`я паспорт громадянина російської федерації для виїзду за кордон № НОМЕР_2 , виданий 25.11.2014, діяв до 25.11.2024.Отже, з 26.11.2024 позивачка проживала на території України за документом, термін дії якого закінчився.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Знаменський, Івантеєвського району, Саратовської області, російської федерації.

10 травня 1986 року уклала шлюб з громадянином ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Новгород-Сіверський, Чернігівської області.

05.07.2024 позивачка, яка є громадянкою російської федерації, звернулася до Новгород-Сіверського відділу УДМС у Чернігівській області із заявою про продовження строку перебування на території України у зв`язку з поданням заяви про отримання дозволу на імміграцію.

05.07.2024 за результатами розгляду вищезазначеної заяви УДМС у Чернігівській області було прийнято рішення про продовження строку перебування до 01.12.2024, про що проставлено відмітку в паспорті позивачки для виїзду за кордон № НОМЕР_2 , виданому 25.11.2014, терміном дії до 25.11.2024.

10.01.2025 на підставі частини другої статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме за проживання на території України за документом, термін дії якого закінчився, з 26.11.2024, стосовно позивачки посадовою особою Новгород-Сіверського відділу УДМС у Чернігівській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МЧГ № 001601.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення 10.01.2025 посадовою особою Новгород-Сіверського відділу УДМС у Чернігівській області винесено постанову серії ПН МЧГ №001587 про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 4080 грн, яку позивачка отримала 10.01.2025, що підтверджується її підписом.

Рішення Управління Державної міграційної служби України №3892 від 06.12.2024 року позивачу відмовлено у наданні дозволу на імміграцію в Україну та роз`яснено право в місячний строк оскаржити вищезазначене рішення Управління Державної міграційної служби України.

Не погоджуючись з отриманим рішення про відмову, позивачка у встановлений законом термін оскаржила відмову до Чернігівського окружного адміністративного суду.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2025 року по справі №620/185/25 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовлено в повному обсязі.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI, Кодексом України про адміністративні правопорушення та Порядком продовження строку перебування та тимчасового проживання, продовження та скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 № 150.

Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-УІ (далі - Закон № 3773-УТ) іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Частина перша статті 9 Закону № 3773-УІ передбачає, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Згідно з абзацом 1 частини 22 статті 4 Закону № 3773-УІ іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, зобов`язані мати дійсний паспортний документ. Іноземець або особа без громадянства у разі втрати або обміну паспортного документа, а так само втрати чи викрадення посвідки на постійне проживання або посвідки на тимчасове проживання повинні протягом трьох робочих днів письмово повідомити про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Пункт 16 частини 1 статті 1 Закону № 3773-УІ визначає, що паспортний документ іноземця - документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною.

Отже, наявність дійсного паспортного документа є обов`язковою умовою законного перебування на території України іноземців.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 3773-УІ визначено, що іноземці та особи без громадянства, які тимчасово перебувають на території України, - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України протягом дії візи або на період, установлений законодавством чи міжнародним договором України, або якщо строк їх перебування на території України продовжено в установленому порядку.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 17 Закону № 3773-УІ іноземцю або особі без громадянства, які тимчасово перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування в Україні на період існування обґрунтованих підстав для подальшого перебування.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 17 Закону № 3773 для продовження строку перебування в Україні подаються, зокрема, паспортний документ іноземця або особи без громадянства та копії сторінок паспортного документа іноземця або особи без громадянства, що містять особисті дані, з перекладом на українську мову, засвідченим в установленому порядку. Особа, яка проходила військову службу за контрактом у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту або Національній гвардії України, а також зазначена у пункті 11 частини третьої статті 4 Закону України "Про імміграцію", може подати паспортний документ, термін дії якого закінчився або який підлягає обміну, у разі якщо за отриманням нового документа особа зобов`язана звернутися до органів державної влади країни громадянської належності або країни попереднього постійного проживання, якщо така країна вчинила акт збройної агресії проти України або не визнає територіальну цілісність та суверенітет України, або відмовляється визнавати протиправність посягань на територіальну цілісність та суверенітет України, зокрема голосувала проти Резолюції Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй "Про територіальну цілісність України" від 27 березня 2014 року № 68/262.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 № 150 затверджено Порядок продовження строку перебування та тимчасового проживання, продовження та скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України (далі - Порядок).

Підпункт 2 пункту 6 Порядку передбачає, що для продовження строку перебування в Україні разом із заявою подаються такі документи - дійсний паспортний документ іноземця (або паспортні документи - у разі, коли іноземець має одночасно громадянство (підданство) кількох держав (множинне громадянство) або документ, що посвідчує особу без громадянства

Відповідно до пункту 16 Порядку рішення про продовження строку перебування або про відмову в продовженні строку перебування приймає керівник територіального органу ДМС або уповноважена ним особа стосовно іноземців або осіб без громадянства, які: тимчасово перебувають на території України, - на строк до 180 днів з дати останнього в`їзду; звернулися із заявами про надання дозволу на імміграцію або набуття громадянства на території України, - на строк, необхідний для розгляду заяви про надання дозволу на імміграцію та оформлення посвідки на постійне проживання чи набуття громадянства України.

Згідно з пунктом 21 Порядку рішення про продовження строку перебування чи про відмову в продовженні строку перебування приймається протягом трьох робочих днів з дати прийняття документів за результатами ідентифікації іноземця або особи без громадянства, перевірки поданих документів та відсутності підстав для відмови в продовженні строку перебування на період існування обставин, підтверджених документально.

Пункт 22 Порядку передбачає, що рішення про продовження строку перебування оформляється шляхом внесення до відомчої інформаційної системи ДМС із використанням кваліфікованого електронного підпису інформації про строк, на який продовжено строк перебування. Номер запису про продовження строку перебування формується відомчою інформаційною системою ДМС.

Відповідно до пункту 23 Порядку працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, до якого була подана заява, в паспортному документі іноземця або в документі, що посвідчує особу без громадянства, проставляє відмітку про продовження строку перебування на території України за формою згідно з додатком 2 та вносить до неї строк, до якого було продовжено строк перебування, та номер запису про продовження строку перебування.

Іноземець або особа без громадянства вважаються такими, яким продовжено строк перебування, лише за наявності в паспортному документі іноземця або в документі, що посвідчує особу без громадянства, зазначеної відмітки.

Згідно з пунктом 24 Порядку дійсність відмітки про продовження строку перебування перевіряється на офіційному веб-сайті ДМС, в тому числі шляхом переходу за посиланням, яке міститься у двовимірному штрих-коді (ОЯ-код), внесеному у відмітку про продовження строку перебування.

Таким чином, дійсний паспортний документ із проставленою в ньому відміткою про продовження строку перебування є єдиним підтвердженням законності перебування іноземця в Україні на підставі продовження йому строку перебування в Україні.

Однак, у порушення вищенаведених вимог законодавства позивачка з 26.11.2024 не мала дійсного паспортного документа з проставленою відміткою про продовження строку перебування на підтвердження законності перебування в Україні, оскільки оформлений на її ім`я паспорт громадянина російської федерації для виїзду за кордон № НОМЕР_2 , виданий 25.11.2014, діяв до 25.11.2024.

Отже, з 26.11.2024 позивачка проживала на території України за документом, термін дії якого закінчився.

Частина друга статті 203 КУпАП встановлює, що перевищення іноземцем або особою без громадянства встановленого строку перебування в Україні більш як на 30 днів, а так само проживання на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні, за недійсними документами чи документами, термін дії яких закінчився. - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Доводи представника позивачки стосовно того, що паспорт іноземця не є документом, що підтверджує право на проживання в Україні, є безпідставними, оскільки у даних спірних правовідносинах єдиним документом, що підтверджував наявність у позивачки законних підстав для проживання в Україні, був її паспорт із проставленою відміткою про продовження строку перебування.

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на вищевикладене, постанова серії ПН МЧГ №001587 від 10.01.2025 про накладання адміністративного стягнення винесена на підставі та в межах повноважень, у спосіб, що передбачені законодавством, яке регулює спірні правовідносини.

Враховуючи вище викладене в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області про скасування протоколу по справі про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення, слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 6-10, 72, 77, 90, 241-246, 255, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 51-а, м. Чернігів, ) про скасування протоколу по справі про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: