Справа № 320/56071/24
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

20 травня 2025 року м. Київ № 320/56071/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В., розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 в межах адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

до Київського окружного адміністративного суду через свого представника - адвоката Калініченка О.М. звернувся ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просить суд визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) внести дані до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів в систему « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військово-облікові дані про виключення з військового обліку, громадянина України, ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ) відповідно до довідки № 180 від 22.06.2022 р. виданою військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 та присвоїти номер в реєстрі «Оберіг».

Ухвалою суду від 03.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без проведення судового засідання.

06.05.2024 представником позивача - адвокатом Калініченком О.М. подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить забезпечити позов шляхом :

заборони Міністерству оборони України, Виконавчому комітету Тетіївської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_5 вчиняти дії щодо відправлення повісток ОСОБА_1 .

заборони ІНФОРМАЦІЯ_5 вчиняти дії щодо призиву на військову службу під час мобілізації, притягнення до адміністративної або кримінальної відповідальності ОСОБА_1 .

скасування повістки № 57, яка була направлена від Виконавчого комітету Тетіївської міської ради, по якій ОСОБА_1 треба було з`явитись в ІНФОРМАЦІЯ_6 « 29» квітня 2025 року об 10 год. 00 хв. для уточнення облікових даних.

заборони притягати до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по нез`явлення по повістка № 57, яка була направлена Виконавчим комітетом Тетіївської міської ради по якій ОСОБА_1 треба було з`явитись в ІНФОРМАЦІЯ_6 « 29» квітня 2025 року об 10 год. 00 хв. для уточнення облікових даних.

Відповідно до пункту 3 частини першої, частини другої статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що 08.04.2025 року позивача було незаконно взято на військовий облік та внесено недостовірні персональні дані до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів в систему «Оберіг» відповідно до розпорядження, тимчасово виконуючого обов`язку начальника штабу - заступника командира військової частини НОМЕР_3 від 03.04.2025 № 502/2/1/7/1257 та розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 03.04.2025 № 1204/2/2/2/5887, щодо взяття на військовий облік осіб, які оновили свої військово- облікові дані через портал «Резерв +» або ЦНАП та не охоплені військовим обліком, за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було здійснено пошук даної категорії громадян, що зареєстровані, або проживають на території відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Вказує, що 28.04.2025 року позивачу була направлена повістка № 57 від Виконавчого комітету Тетіївської міської ради, по якій ОСОБА_1 потрібно було з`явитись в ІНФОРМАЦІЯ_6 « 29» квітня 2025 року об 10 год. 00 хв. для уточнення облікових даних.

Представник позивача зазначає що ОСОБА_1 , як особу яка на даний час вже не є військовозобов`язаним, було поставлено на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Про необхідність вжиття заходів забезпечення позову вказує, що після того як він отримав повістку для уточнення даних, для позивача існує реальна загроза бути мобілізованим, оскільки в подальшому його направлять на проходження військово-лікарської комісії, отримає мобілізаційне розпорядження та буде мобілізований до лав Збройних Сил України, або позивач, може отримати статус особи, яка порушила правила військового обліку, у зв`язку із чим після перевірки військово-облікових документів позивача можуть затримати працівники патрульної поліції та в подальшому притягнути до адміністративної відповідальності та на позивача буде накладений штраф у розмірі від 17 000 грн до 25 000 грн.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно Рекомендації №R(89)8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятої Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 87640690) зазначила, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20, реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 92270719) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.11.2018 у справі №826/8556/17.

Разом з тим, обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, позивач посилається на ймовірність бути мобілізованим, або ймовірність отримати статус особи, яка порушила правила військового обліку, у зв`язку із чим після перевірки військово-облікових документів позивача ймовірність затримання працівниками патрульної поліції та ймовірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення штрафу у розмірі від 17 000 грн до 25 000 грн.

Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів взаємовідносин. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте, відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є безумовними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Суд зазначає, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Твердження заявника, визначені у заяві як обґрунтування необхідності вжиття забезпечувальних заходів, сформульовані як можливість/ймовірність, яка ґрунтуються тільки на припущеннях. Проте, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях та домислах, оскільки таке рішення суперечитиме законодавчо визначеним принципам і завданням адміністративного судочинства.

При цьому, суд зауважує, що повістка, є лише засобом оповіщення військовозобов`язаної особи для її прибуття на вказану дату до територіального центру комплектування, та не має обов`язкового наслідку залучення до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, зокрема, без документального оформлення призову на військову службу під час мобілізації.

Відтак, повістка, якою заявнику наказано з`явитись для уточнення даних не створює для нього негативних наслідків, оскільки не є наказом на відправку до військової частини або іншого військового формування для проходження військової служби за мобілізацією, а обов`язок військовозобов`язаного з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у зазначене у повістці місце та строк прямо передбачено статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Окремо суд звертає увагу заявника на таке.

За приписами пункту 5 частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Водночас дії щодо відправлення повісток ОСОБА_1 , Міністерством оборони України, Виконавчим комітетом Тетіївської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_5 , дії ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо призиву на військову службу під час мобілізації, дії щодо притягнення до адміністративної або кримінальної відповідальності ОСОБА_1 , протиправність повістки Виконавчого комітету Тетіївської міської ради взагалі не є предметом оскарження в рамках даної адміністративної справи.

Відтак забезпечення позову шляхами, яким просить позивач, прямо суперечитиме положенням пункту 5 частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому у забезпеченні позову має бути відмовлено.

Згідно з частиною п`ятою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

У зв`язку із перебуванням судді Шевченко А.В. у період з 05.05.2025 по 09.05.2025 включно у щорічній відпустці, та у період з 12.05.2025 по 19.05.2025 включно, ухвала датована 20.05.2025.

Керуючись статтями 150-157, 243, 248, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи (їхнім представникам).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Шевченко А.В.