Справа № 554/13210/24
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 р.Справа № 554/13210/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 16.12.2024, головуючий суддя І інстанції: Сініцин Е.М., м. Полтава, повний текст складено 16.12.24 у справі № 554/13210/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області

про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області (далі також відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 02 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишено без руху.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення повернуто позивачу.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу від 16 грудня 2024 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про безпідставне неврахування судом першої інстанції правової позиції Великої Палати Верховного Суду, сформованої у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судовим розглядом установлено, що 26 листопада 2024 року до Октябрського районного суду м. Полтави через систему «Електронний суд» надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 02 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишено без руху. Запропоновано позивачу усунути зазначені в ухвалі недоліки у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху. Зазначено про те, що позивачем не в повній мірі сплачено судовий збір в розмірі 484,48 грн, а також про те, що недоліки необхідно усунути шляхом надання до суду оригіналу квитанції про доплату судового збору в розмірі 484,48 грн або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

11.12.2024 року позивач направив до суду заяву про усунення недоліків, в якій вказував на обґрунтування сплаченої ним суми судового збору у розмірі 484,48 грн (605,60 грн х 0,8) гривень відповідно до практики Верховного суду.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2024 року адміністративний позов повернуто позивачу.

Повертаючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач сплатив судовий збір не в повному обсязі. Вказав на безпідставність посилання позивача на постанову Великої Палати Верховного суду №543/775/17 від 18.03.2020 та звернув увагу позивача на спільну окрему думку суддів Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у вказаній справі. Зазначив, що викладені в постановах висновки Верховного Суду не можуть слугувати самостійним джерелом права, а підлягають застосуванню виключно у спірних правовідносинах та в межах норм Закону.

Також суд першої інстанції вказав, що питання сплати судового збору в цій справі не є предметом спору, а отже при застосуванні відповідних норм не вбачається спірних правовідносин, в той же час ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» включає в себе норми, що однозначно трактують диспозицію Закону в частині правових підстав та обсягів судового збору, що підлягає сплаті, зокрема і у випадку звернення до адміністративного суду (у цьому випадку місцевого загального як адміністративного) фізичної особи з позовом немайнового характеру. Зазначив, що позивачем у заяві про усунення недоліків не наведено жодного обґрунтування із посиланням на діючі норми права, що вказувало б на правові підстави альтернативних ставок судового збору, крім визначених в пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», відтак суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з мотивами та висновками суду першої інстанції, з таких підстав.

За приписами ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною першою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Пунктом 3 частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", яка відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 543/775/17, підлягає застосуванню при поданні позовів у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, визначено, що ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 3028 грн.

Отже, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024, розмір судового збору, що підлягав сплаті при зверненні з позовом до суду першої інстанції, становить 605,60 грн.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (до статті 4 включено частину третю згідно із Законом № 2147-VIII від 03.10.2017) при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З огляду на викладене, а також на те, що позивачем у цій справі позовна заява подана в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", розмір судового збору, який підлягає ним сплаті за подання апеляційної скарги, має бути розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, передбаченого ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір", а саме коефіцієнт 0,8 пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, в даному випадку ставка судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції становить 484,48 грн (605,60 грн х 0,8).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у належному розмірі - 484,48 грн.

Стосовно тверджень суду першої інстанції про відсутність підстав для врахування висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у поставі від 18.03.2020 у справі № 543/775/17, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналіз вказаної норми свідчить, що на суди (суддів) покладено імперативний обов`язок враховувати висновки щодо застосування конкретних норм права, викладених саме у постановах Верховного Суду.

Так, у постанові від 18.03.2020 у справі № 543/775/17 Велика Палата Верховного Суду зробила обов`язковий для застосування усіма судами (суддями) висновок:

«Отже, за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб».

З огляду на зазначене, неврахування судом першої інстанції висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у поставі від 18.03.2020 у справі № 543/775/17, є безпідставним, а посилання на наявність окремої думки та твердження про те, що висновки, викладені в постановах Верховного Суду, не можуть слугувати самостійним джерелом права, а питання сплати судового збору у цій справі не є предметом спору позбавлені жодного сенсу, оскільки суперечать приписам ч. 5 ст. 242 КАС України.

Доводи апеляційної скарги колегією суддів приймаються в якості належних.

Згідно з статтею 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до частини третьої статті 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

За таких обставин ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2024 року підлягає скасуванню, а справа № 554/13210/24 направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 242, 243, 250, 308, 310, 321, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 16.12.2024 у справі № 554/13210/24 скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк В.Б. Русанова