Справа № 360/528/25
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

19 травня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/528/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисельова Є.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом адвоката Дяченка Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває справа за позовом адвоката Дяченка Олексія Володимировича (далі представник позивача, Дяченко О.В.) в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, НОМЕР_2 ), з такими вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 01.03.2018 по 14.02.2025 у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 виплаченої 14.02.2025 на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2024 року у справі №360/453/24;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 01.03.2018 року по 14.02.2025 у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 виплаченої 14.02.2025 року на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2024 року у справі №360/453/24.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив таке.

ОСОБА_1 проходив військову службу Державній прикордонній службі України.

Відповідно до наказу від 26.03.2024 року №239-ОС позивача 29.03.2024 року звільнено з військової служби за сімейними обставинами. У період проходження військової служби позивачу не у повному розмірі виплачувалась індексація грошового забезпечення.

25.04.2024 року позивачем було направлено заяву до відповідача з проханням виплатити всю наявну заборгованість.

У відповідь на заяву відповідачем зазначено, що заборгованості перед позивачем не рахується.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20.06.2024 року у справі №360/453/24 зобов`язано відповідача:

- нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року у сумі 85927 гривень 84 копійки з відрахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів;

- нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 721 гривня 46 копійок в місяць у загальній сумі 43962 гривні 51 копійка за період з 01.03.2018 по 31.12.2022, з 01.01.2024 по 29.03.2024 включно з відрахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Як зазначає представник позивача, 31.10.2024 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20.06.2024 року у справі №360/453/24 відповідачем виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 29.03.2024 року включно у загальній сумі 127491,99 грн., із одночасним утримання військового збору 1,5%, що підтверджується банківською випискою.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2024 року у справі №360/453/24 рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20.06.2024 року у справі № 360/453/24 змінено, а саме:

Абзац четвертий резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року у справі № 360/453/24 викласти в наступній редакції: «Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 включно.».

Абзац п`ятий резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року у справі № 360/453/24 викласти в наступній редакції:

«Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 4 390,54 грн. в місяць за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 включно з відрахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів.».

В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року у справі № 360/453/24 залишити без змін.

14.02.2025 року на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2024 року у справі №360/453/24 відповідачем виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.12.2022 року у загальній сумі 200 104,37 грн., із одночасним утримання військового збору 1,5%, що підтверджується повідомленням про надходження коштів (додаток №7 до позовної заяви).

Проте, відповідачем в порушення статті 4 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати не виплачено на користь позивача компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Представник позивача вважає бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує права позивача на належний розмір грошового забезпечення.

03.04.2025 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позову заяву, відповідно до якого заперечував щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі у зв`язку із безпідставністю та необґрунтованістю, з огляду на таке.

На виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2024 у справі №360/453/24, згідно платіжної інструкції від 13.02.2025 №1861 та розрахункового листа від 02.04.2025 №382 здійснено нарахування та виплата індексації грошового забезпечення у розмірі 200154,37 грн. (військовий збір 10534,44 грн.).

Представник відповідача звертає увагу суду, що вимога щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 01.03.2018 є неправомірною, оскільки згідно з положенням Закону України «Про компенсацію громадянам втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-III та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів (стаття 2). Тобто, ймовірна компенсація може бути нарахована лише з 01.04.2018.

Як стверджує представник відповідача, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку № 159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

За приписами Конституції України та КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, у разі невиконання судового рішення, позивач має право на виплату компенсації за час затримки виконання судового рішення.

На думку представника позивача, коли суми нараховуються за рішенням суду, то підстава для виплати компенсації виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду. А отже, визначальними обставинами для виплати компенсації є дати нарахування та фактичної виплати вказаних доходів, оскільки основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону №2050-III є порушення встановлених строків саме виплати нарахованих доходів.

За таких обставин, право на компенсацію позивач набуває після набрання законної сили судовим рішенням та у разі несвоєчасної виплати відповідачем сум доходу, які стягнуто на підставі цього рішення.

Наведена правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 20.05.2020 року у справі №815/2454/18, від 31.03.2020 року у справі №817/621/18 та від 26.02.2020 року у справі №826/8319/16.

Представник відповідача зауважує, що у постанові від 11.07.2017 року у справі №2а-1102/09/2670 Верховний Суд України виклав правову позицію щодо застосування Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строку їх виплати» саме у контексті втрати позивачем заробітку у зв`язку з невиконанням відповідачем судового рішення про поновлення його на роботі. Так, у цій постанові Верховний Суд України дійшов висновку, що правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Від вказаного висновку Велика Палата Верховного Суду не відступала, а отже він може бути застосовним до спірних правовідносин у цій справі.

Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. ВСУ зауважив, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Враховуючи вищенаведене, рішення постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2024 у справі №360/453/24 (що не заперечується позивачем) виконане, тому відсутні правові підстави щодо нарахування та виплати позивачу компенсації втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 01.03.2018 по 31.12.2022 виплаченої 14.02.2025, а тому адміністративний позов є незаконним, необґрунтованим та не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також, відповідач звертає увагу суду, що позовна вимога в частині зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів з 01.03.2018 є необґрунтованою, оскільки імовірна заборгованість з перерахунку індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 виникла з січня 2023 року (з наступного місяця за місяцем останньої виплати індексації грошового забезпечення).

Судом по справі вчинено наступні процесуальні дії:

- ухвалою суду від 18.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 з 23.04.2012 по 29.03.2024 проходив військову службу.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.03.2024 № 239-ОС, позивача було виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 29.03.2024.

Згідно даних ЄДРСР вбачається, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20.06.2024 по справі № 360/453/24, позов Дяченка Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року у сумі 85927 гривень 84 копійки з відрахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 31.12.2022, з 01.01.2024 по 29.03.2024 включно.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 721 гривня 46 копійок в місяць у загальній сумі 43962 гривні 51 копійка за період з 01.03.2018 по 31.12.2022, з 01.01.2024 по 29.03.2024 включно з відрахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2024 по справі № 360/453/24, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року у справі № 360/453/24 змінено.

Абзац четвертий резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року у справі № 360/453/24 викладено в наступній редакції:

«Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 включно.».

Абзац п`ятий резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року у справі № 360/453/24 викласти в наступній редакції:

«Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 4 390,54 грн. в місяць за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 включно з відрахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів.».

В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року у справі № 360/453/24 залишено без змін.

Відповідно до довідки б/н та дати відповідачем здійснено розрахунок щодо належної до виплати індексації грошового забезпечення згідно рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20.06.2024 № 360/453/24 позивачу за період з березня 2018 року по грудень 2022 року у загальному розмірі 210688,81 грн., базовий місяць 2018 року, фіксована.

Згідно розрахункового листа за лютий 2025 року від 02.04.2025 № 382 на виконання рішення суду № 360/453/24 від 24.12.2024 за платіжною платіжна інструкцією № 1861 від 13.02.2024 позивачу було всього нараховано -210688,81 грн., утримано 10534,44 грн., перераховано на картку 200154,37 грн.

Вказані обставини підтверджуються платіжною інструкцією № 1861 від 13.02.2025, відповідно до якої 14.02.2025 платником ВЧ НОМЕР_1 за призначенням платежу: «Перерахунок виплати індексації різниці ОСОБА_1 згідно постанови Першого апеляційного адміністративного суду № 360/453/24 від 24.12.2024» було оплачено отримувачу ОСОБА_1 , грошові кошти в сумі 200154,37 грн.

Спірним питанням у цій справі є правомірність дій відповідача щодо відмови у проведенні нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати сум індексації за період з 01.03.2018 по 31.12.2022.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі статями1,2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Умовою для виплати громадянину компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі грошового забезпечення). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення).

Системний аналіз вищенаведених норм, дає підстави для висновку, що індексація є складовою грошового забезпечення та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства.

На належності сум індексації та компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати до складових належної працівникові заробітної плати, як коштів, які мають компенсаторний характер та спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, наголошував і Конституційний Суд України у Рішенні від 15 жовтня 2013 року №9-рп/2013.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 14.02.2025 відповідачем здійснено виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 у розмірі 200154,37 грн., що проведена на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2024 по справі № 360/453/24.

Отже, несвоєчасне нарахування сум індексації відбулось у зв`язку з неправомірним нарахуванням позивачеві грошового забезпечення за період служби, що встановлено судовим рішенням, тобто з вини органу, що призначає і виплачує грошове забезпечення, а тому позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків її виплати. При цьому, компенсація, передбачена Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", виплачується у разі порушення строків виплати доходу (грошового забезпечення), а не порушення строків виконання рішення.

Суд звертає увагу на те, що оскільки позивачу здійснено виплату сум індексації датою «14.02.2025», то задоволенню підлягають позовні вимоги шляхом визнання протиправною бездіяльність щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 виплаченої 14.02.2025 на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2024 по справі № 360/453/24, зобов`язання відповідача здійснити відповідні виплати.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог зі словесним коригуванням обраного способу захисту порушених прав позивача.

Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується, оскільки відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивача звільнено від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст.2-15,31-32,72-80,160-161,168,171,241-246,250-251,293,295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвоката Дяченка Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 виплаченої 14.02.2025 на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2024 по справі № 360/453/24.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсацію втрати частини доходів за період з 01.03.2018 по 14.02.2025 у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 виплаченої 14.02.2025 на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2024 по справі № 360/453/24.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.О. Кисельова