Справа № 340/1696/25
Суддя: А.В. САГУН
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/1696/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Сагуна А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.01.2025 року № 17511/11-28-24-10/, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: Єдиний податок з фізичних осіб на суму 7 630 339,5 грн., штрафна санкція становить 1907584,88 грн.

В обґрунтування вимог представником позивача зазначено, що відповідачем винесено протиправне рішення, оскільки позивач не здійснювала реєстрацію та припинення фізичної особи підприємця, не надавала власної згоди на вчинення будь-яких реєстраційних дій від її імені та не отримувала дохід у сумі 50 868 930 грн. Триває кримінальне провадження № 0000357 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 361 КК України. Позивач є потерпілою стороною від вищеозначеного кримінального правопорушення та не повинна нести відповідальність за незаконні дії інших осіб.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву ( а.с.56-58), в якому просив відмовити в задоволенні вимог, зазначивши, що відповідачем правомірно прийнято оскаржуване рішення.

Представником позивача подано відповідь на відзив ( а.с.76-78), в якому зазначено, що відповідачем по справі не було в повному обсязі проаналізовано позовну заяву ОСОБА_1 , а саме не було надано пояснення щодо шахрайський дій, які були вчинені відносно позивача, що свідчить про необґрунтованість відзиву, який було подано ГУ ДПС у Кіровоградській області. Позивач не погоджувалась ні з Актом перевірки від 11.12.2024 року №17511/11-28-24-10/ НОМЕР_1 , ні з податковим повідомленням-рішенням від 03.01.2025 року №000028/11-28-24- 10/ НОМЕР_1 та вживала всіх можливих від себе засобів досудового врегулювання даного спору. Проте, вирішити дане питання між стороною позивача та відповідача не вийшло, тому позивач звернулась до суду за захистом своїх прав. Позивач не мала та не могла мати таких коштів, задля здійснення операцій про які зазначає сторона відповідача. Позивач є потерпілою стороною від кримінального правопорушення та не повинна нести відповідальність за незаконні дії інших осіб.

Ухвалою суду від 19 березня 2025 року вирішено, зокрема звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви у справі № 340/1696/25; відкрити провадження в адміністративній справі № 340/1696/25; у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів відмовити; зобов`язати відповідача у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали надати до суду належним чином завірені копії документів на підставі прийнято оскаржуване рішення, зокрема матеріалів перевірки; детальний розрахунок оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 03.01.2025 № 17511/11-28-24-10/ НОМЕР_1 .

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

ОСОБА_1 ( позивач) є громадянкою України, про що свідчить паспорт № НОМЕР_2 ( а.с.8).

Позивач була зареєстрована фізичною особою підприємцем з 28.06.2024р. по 19.07.2024р., основний вид діяльності 46.19 (Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту) ( а.с.13).

Позивач перебувала на обліку в Олександрійській ДПІ.

Згідно заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 28.06.2024 ( а.с.67-68) з 01.07.2025 по 19.07.2024 позивач була платником єдиного податку другої групи зі ставкою 20% мінімальної заробітної плати, а саме 1420,0 грн. на 2024 рік.

Авансовий внесок з єдиного податку в сумі 1420,0 грн. був сплачений ФОП ОСОБА_1 19.07.2024 року.

Позивачем подано податкову декларацію форми F0103308 (тип «ліквідаційна») від 03.11.2024р. № (а.с.69, 71-72), в якій в розділі ІІІ. «ПОКАЗНИКИ ГОСПОДАРСЬКОЇ ДІЯЛЬНОСТІ ДЛЯ ПЛАТНИКІВ ЄДИНОГО ПОДАТКУ ДРУГОЇ ГРУПИ» рядок 3 «Обсяг доходу за звітний (податковий) період відповідно до статті 292 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України (згідно з підпунктом 2 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України)» задекларовано обсяг доходу в загальній сумі 56 790 330,0 грн. та рядок 4 «Обсяг доходу, що оподаткований за ставкою 15 відсотків (згідно з пунктом 293.4 статті 293 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), у звітному (податковому) періоді» в сумі 0 грн.

Відповідачем 06.12.2024 направлено на адресу позивача лист №12267/6/11-28-24-10-08, в якому повідомлялось про виявленні невідповідності у поданій нею звітності та зазначалось про необхідність подати виправлену податкову звітність ( а.с.70). Лист отримано позивачем 13.12.2024.

Відповідачем проведено камеральну перевірку позивача, за наслідками якої складено акт камеральної перевірки від 11.12.2024 року №1751/11- 28-24-10 та встановлено заниження обсягу доходу в рядку 4 «Обсяг доходу, що оподаткований за ставкою 15 відсотків (згідно з пунктом 293.4 статті 293 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), у звітному (податковому) періоді» на суму 50 868 930,0 грн. ( задекларована сума обсягу доходу платника податків 56 790 330,0 грн. сума граничного обсягу доходу для платника єдиного податку 5 921 400,0 грн.) ( а.с.61-64).

Акт камеральної перевірки від 11.12.2024 року №1751/11-28-24-10 було направлено на адресу позивача засобами поштового зв`язку та вручений 14.12.2024 року ( а.с.65).

Відповідачем, на підставі акту перевірки від 11.12.2024 року №17511/11-28-24-10/ прийнято податкове повідомлення-рішення № 17511/11-28-24-10/ від 03.01.2025 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Єдиний податок з фізичних осіб на суму 9 537 924 грн. 38 копійок, з них 7 630 339,50 грн. (50 868 930,0 грн. * 15%) за податковим зобов`язанням, 1 907 584, 88 грн. ( 7 630 339,50 *25%) за штрафними фінансовими санкціями ( а.с. 73-74).

Згідно вказаного рішення платником задекларовано в податковій декларації форми F0103308 (тип «ліквідаційна») № від 03.11.2024р. в розділі ІІІ «ПОКАЗНИКИ ГОСПОДАРСЬКОЇ ДІЯЛЬНОСТІ ДЛЯ ПЛАТНИКІВ ЄДИНОГО ПОДАТКУ ДРУГОЇ ГРУПИ» рядок 3 «Обсяг доходу за звітний (податковий) період відповідно до статті 292 глави І розділу XIV Податкового кодексу України (згідно з підпунктом 2 пункту 291.4 статті 291 глави І розділу XIV Податкового кодексу України)» обсяг доходу в загальній сумі 56 790 330,0 гри. та рядок 4 «Обсяг доходу, що оподаткований за ставкою 15 відсотків (згідно з пунктом 293.4 статті 293 глави І розділу XIV Податкового кодексу України), у звітному (податковому) періоді» в сумі 0 грн.

Граничний обсяг доходу для платників 2 групи в 2024 році складає 5 921 400,0 грн., відповідно п.291.4 ст,29І Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року.

Враховуючи зазначене перевіркою встановлено заниження обсягу доходу в рядку 4 «Обсяг доходу, що оподаткований за ставкою 15 відсотків (згідно з пунктом 293.4 статті 293 глави І розділу ХІУ Податкового кодексу України), у звітному (податковому) періоді» на суму 50 868 930,0 грн.

Платником надано заяву №34704/6 від 05.12.2024 року, платнику направлено лист №12267/6/11-28- 24-10-18 від 06.12.2024року (дата вручення 13.12.2024 року) про необхідність надання виправленої звітності за 2024 рік та документів, підтверджуючих отримання доходів, однак на цей лист не було наданої податкової звітності та додаткових пояснень від ФОП ОСОБА_2 .

Платником єдиного податку другої групи ОСОБА_3 порушено п.293.4 ст.293 та п.293.8 ст.293 Податкового кодексу України, недекларування перевищення у податковому (звітному) періоді обсяг доходу, визначений для таких платників у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, та незастосування до суми перевищення ставки єдиного податку у розмірі 15 відсотків.

Платником занижено податкове/грошове зобов`язання з єдиного податку за 9 місяців 2024 року па загальну суму 7 630 339,5 грн., чим порушено пункт 293.4 статті 293 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України

У зв`язку з цим згідно з п. 123.2 ст. 123, п. 123.6 ст. 123 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Єдиний податок з фізичних осіб на суму 9 537 924 грн. 38 копійок.

Представником позивача подано до ДПС України скаргу від 05.02.2025 на податкове повідомлення-рішення від 03.01.2025 року № 000028/11-28-24-10/ НОМЕР_1 (а.с.20-22), з клопотанням про поновлення пропущеного строку на подання даної скарги в адміністративному порядку (а.с. 23).

За результатами розгляду скарги ДПС України прийнято 2 рішення:

- рішення № 5469/6/06 від 26.02.2025 року, відповідно до якого Державна податкова служба України відмовила у поновленні пропущеного строку на подання скарги за підписом представника фізичної особи-платника податку ОСОБА_1 - адвоката Ковальової Т.Ю. від 05.02.2025 року № 1 (вх. ДПС № 5814/6 від 07.02.2025 року) на ППР ГУ ДПС Кіровоградської області від 03.01.2025 року № 000028/11-28-24-10/ НОМЕР_1 ( а.с.25-26);

- рішення № 5554/6/206 від 26.02.2025 року, відповідно до якого Державна податкова служба України залишила без розгляду скаргу за підписом представника фізичної особи-платника податку ОСОБА_1 - адвоката Ковальової Т.Ю., від 05.02.2025 року № 1 (вх. ДПС № 5814/6 від 07.02.2025 року) на ППР ГУ ДПС Кіровоградської області від 03.01.2025 року № 000028/11-28-24-10/ НОМЕР_1 ( а.с. 27-28).

На підставі заяви ОСОБА_4 від 24.12.2024 зареєстроване кримінальне провадження за № 0000357 за ознаками кримінального правопорушення, передбачено ч.1 ст. 361 КК України ( а.с.19).

Згідно короткого виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та містяться в Єдиному реєстрі досудових розслідувань: в липні 2024 року невстановлена особа здійснила несанкціоноване втручання в роботу інформаційних систем, а саме онлайн-сервіс ДП "ДІЯ", та зареєструвала від імені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 . Олександрійського району, суб`єкта підприємницької діяльності - ФОП. Після чого задекларувала дохід від зайняття підприємницькою діяльністю, проте не сплатила єдиний податок другої групи, внаслідок чого у ОСОБА_1 виникли податкові грошові зобов`язання (відповідно до податкового повідомлення-рішення від 03.01.2025 ГУ ДПС у Кіровоградській області).

Представник позивача, вважаючи протиправним ППР ГУ ДПС Кіровоградської області від 03.01.2025 року № 000028/11-28-24-10/ НОМЕР_1 , звернулася до суду з даним позовом.

Суть спірних правовідносин полягає в правомірності винесення податковим органом податкового повідомлення-рішення від 03.01.2025 року №000028/11-28-24- 10/ НОМЕР_1 , яким визначено грошове зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб на загальну суму 9 537 924,38 грн., в тому числі за основним зобов`язанням 7 630 339,50 грн. та штрафною санкцією 1 907 584,88 грн.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців врегульовано Конституцією України, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 року № 755-IV (далі - Закон № 755-IV), який набрав чинності з 1 липня 2004 року, та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до даного Закону.

Частиною 1 статті 3 Закону № 755-IV, в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин, визначено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб - підприємців та відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави.

Згідно з частиною 1 статті 9 вказаного Закону № 755-IV, відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі: 1) відповідних заяв про державну реєстрацію; 2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; 3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст. 10 вказаного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону № 755-IV, відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата.

Згідно ч. 1 ст. 25 вказаного вище Закону, державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі: 1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації;2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо :визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій;накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; виділу юридичної особи; провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження судового рішення, на підставі якого вчинено реєстраційну дію; 3) рішень, прийнятих Міністерством юстиції України, його територіальними органами відповідно до статті 34 цього Закону.

Порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, включає: 1) заповнення форми заяви про державну реєстрацію - у разі подання документів особисто заявником (за бажанням заявника); 2) прийом документів за описом - у разі подання документів у паперовій формі; 3) виготовлення копій документів в електронній формі - у разі подання документів у паперовій формі; 4) внесення копій документів в електронній формі до Єдиного державного реєстру; 5) перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів; 6) перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації; 7) прийняття рішення про проведення реєстраційної дії - для громадських формувань, символіки та засвідчення факту наявності всеукраїнського статусу громадського об`єднання; 8) проведення реєстраційної дії (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови в державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; 9) формування та оприлюднення на порталі електронних сервісів виписки, результатів надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації та установчих документів; 10) видача за бажанням заявника виписки з Єдиного державного реєстру у паперовій формі за результатами проведеної реєстраційної дії (у разі подання заяви про державну реєстрацію у паперовій формі). Виписка з Єдиного державного реєстру у паперовій формі надається з проставленням підпису та печатки державного реєстратора (частина 2 статті 25 Закону № 755-IV).

Порядок подання документів для державної реєстрації унормовано статтею 14 Закону № 755-IV.

Так, відповідно до частин 1,3 статті 14 Закону № 755-IV документи для державної реєстрації можуть подаватися у паперовій або електронній формі.

У паперовій формі документи подаються особисто заявником або поштовим відправленням.

Документи в електронній формі подаються заявником з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг у порядку, визначеному Міністерством юстиції України та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері надання електронних та адміністративних послуг, а щодо послуг, надання яких зазначений вебпортал не забезпечує, - через портал електронних сервісів у порядку, визначеному Міністерством юстиції України в Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, за умови підписання заявником заяви з використанням засобів електронної ідентифікації з високим рівнем довіри.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України (далі ПК України).

Згідно із пунктом 291.2 статті 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 291.3 статті 291 ПК України визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно із пунктом 291.4 статті 291 ПК України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності поділяються на чотири групи платників єдиного податку.

За приписами підпункту 2 пункту 291.4 статті 291 ПК України до платників єдиного податку, які відносяться до другої групи, належать фізичні особи підприємці (далі ФОП), які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:

не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб;

обсяг доходу не перевищує 834 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (у 2024 році - 5 921 400,0 грн.).

Відповідно до п. 292.1, 292.6 ст. 292, п. п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України доходом платника єдиного податку фізичної особи - підприємця є, зокрема, дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій).

Згідно з п. 293.4, 293.8 ст. 293, п. 296.6 ст. 296 Податкового кодексу України для платників єдиного податку першої - третьої групи (фізичні особи - підприємці) ставка єдиного податку встановлюється у розмірі 15 відсотків до суми перевищення обсягу доходу.

Платники єдиного податку другої групи, які перевищили у податковому (звітному) періоді обсяг доходу, визначений для таких платників у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, в наступному податковому (звітному) кварталі за заявою переходять на застосування ставки єдиного податку, визначеної для платників єдиного податку третьої групи, або відмовляються від застосування спрощеної системи оподаткування.

Такі платники до суми перевищення зобов`язані застосувати ставку єдиного податку у розмірі 15 відсотків.

Заява подається не пізніше 20 числа місяця, наступного за календарним кварталом, у якому допущено перевищення обсягу доходу.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців позивач була зареєстрована фізичною особою підприємцем з 28.06.2024р. по 19.07.2024р., основний вид діяльності 46.19 (Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту) ( а.с.13).

Суд зазначає, що позивач перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності та був платником єдиного податку другої групи, а тому мав відповідати критеріям, зазначеним в п. п. 2 п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України.

Представником позивача, в обґрунтування позовних вимог, не наведено обставин порушення відповідачем порядку проведення камеральної перевірки, прийняття оскаржуваного рішення, визначення сум податкового зобов`язання та штрафних санкцій.

В ході розгляду справи, судом також не встановлено таких обставин.

Представник позивача, в обґрунтування вимог, фактично посилається на те, що позивач не відкривала жодного ФОП та не надавала власної згоди на вчинення будь-яких реєстраційних дій від її імені, що підтверджується кримінальним провадженням № 0000357, зареєстрованим за ознаками кримінального правопорушення, яке передбачено ч.1 ст. 361 КК України.

Таким чином, в межах розгляду даної справи позивачем оскаржується податкового повідомлення рішення в контексті протиправності державної реєстрації позивача як суб`єкта підприємницької діяльності та недостовірності внесення його даних до ЄДР.

Однак, відповідачем при проведені камеральної перевірки та прийняття оскаржуваного рішення, крім податкової звітності, використовувались, зокрема відомості Єдиного державного реєстру відповідно до положень ст. 10 Закону № 755-IV.

Крім того, реєстрація кримінального провадження не доводить, що при проведенні камеральної перевірки та прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв не а межах повноважень та не у спосіб передбачений законом.

Частиною першою статті 72 КАС України унормовано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 73 КАС України).

Суд зауважує, що жодних доказів протиправності саме оскаржуваного рішення до матеріалів справи не надано.

Частиною першою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.

Оскільки відповідачем доведено правомірність оскаржуваного рішення, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Питання судових витрат не вирішується у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.139, 246, 255, 292-297, 325, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (вул. Велика, Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006, ЄДРПОУ ВП 43995486) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. САГУН