Справа № 160/22592/24
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2025 року м. Дніпросправа № 160/22592/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року в адміністративній справі №160/22592/24 (головуючий суддя першої інстанції - Букіна Л.Є.) за позовом ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 18.08.2024 року (згідно штампу на поштовому конверті) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо не складення інформаційної довідки про умови праці ОСОБА_1 при підозрі у нього хронічного професійного захворювання (отруєння) за професіями: гірничий майстер підземний з повним робочим днем під землею; гірноробочий 3 розряду з повним робочим днем під землею, підземний гірноробочий 5 розряду з повним робочим днем під землею в шахті, помічник начальника дільниці пр-7 з повним робочим днем під землею в шахті, гірний майстер підземний з повним робочим днем під землею;

- зобов`язати відповідачів відповідно до п. 84 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року №337, скласти інформаційну довідку про умови праці ОСОБА_1 при підозрі у нього хронічного професійного захворювання (отруєння) за професіями: гірничий майстер підземний з повним робочим днем під землею; гірноробочий 3 розряду з повним робочим днем під землею, підземний гірноробочий 5 розряду з повним робочим днем під землею в шахті, помічник начальника дільниці пр-7 з повним робочим днем під землею в шахті, гірний майстер підземний з повним робочим днем під землею.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачами порушено права позивача на складання інформаційної довідки про умови праці за професіями: гірничий майстер підземний з повним робочим днем під землею; гірноробочий 3 розряду з повним робочим днем під землею, підземний гірноробочий 5 розряду з повним робочим днем під землею в шахті, помічник начальника дільниці пр-7 з повним робочим днем під землею в шахті, гірний майстер підземний з повним робочим днем під землею, що необхідно для вирішення питання про зв`язок хронічного професійного захворювання з впливом шкідливих і небезпечних факторів виробничого середовища.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці щодо не складення інформаційної довідки про умови праці ОСОБА_1 при підозрі у нього хронічного професійного захворювання (отруєння) за професіями: гірничий майстер підземний з повним робочим днем під землею; гірноробочий 3 розряду з повним робочим днем під землею, підземний гірноробочий 5 розряду з повним робочим днем під землею в шахті, помічник начальника дільниці пр-7 з повним робочим днем під землею в шахті, гірний майстер підземний з повним робочим днем під землею;

Зобов`язано Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці відповідно до п.84 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 №337, скласти інформаційну довідку про умови праці ОСОБА_1 при підозрі у нього хронічного професійного захворювання (отруєння) за професіями: гірничий майстер підземний з повним робочим днем під землею; гірноробочий 3 розряду з повним робочим днем під землею, підземний гірноробочий 5 розряду з повним робочим днем під землею в шахті, помічник начальника дільниці пр-7 з повним робочим днем під землею в шахті, гірний майстер підземний з повним робочим днем під землею.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Апелянт вказує, що місто Кіровське та місто Донецьк знаходяться на тимчасово окупованої території України, а тому управління не мало можливості направити приписи роботодавцям для надання документів про умови праці ОСОБА_1 у відповідності до пункту 74 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою КМУ від 17.04.2019 року №337. Також зазначено, що у зв`язку з неможливістю отримання даних про умови праці, відсутності даних в архівах Міжрегіонального управління та відсутності гігієнічної характеристики умов праці на аналогічних робочих місцях або типових санітарно-гігієнічних характеристик умов праці за результатами наукових досліджень в аналогічних професійних групах Міжрегіональне управління не мало можливості складення інформаційної довідки стосовно ОСОБА_1 у відповідності до пункту 84 Порядку. Вказує, що висновок про умови праці є єдиним критерієм для зв`язку захворювання з умовами праці, та визнання професійної патології, а без наявності конкретних показників шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу, зробити висновок про умови праці неможливо. Крім того, апелянт вважає, що складання інформаційної довідки про умови праці позивача не поновить його право на соціальні виплати, оскільки роботодавець позивача за останнім місцем роботи знаходиться на окупованій території, акти хронічного професійного захворювання П-4, до яких долучається інформаційна довідка не можуть складатись, оформлюватись на тимчасово непідконтрольних територіях, розслідування хронічних професійних захворювань на тимчасово непідконтрольних Україні території є неможливим.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подавав, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має хронічне професійне захворювання, у тому числі, отруєння, за період роботи на підприємствах Донецької області: Шахта «Світанок» ВО «Шахтарськвугілля», м.Кіровське Донецької області; ОП Шахта ім.О.Ф.Засядька, м.Донецьк; ПрАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу», м.Кіровське Донецької області та отримує пенсію на пільгових умовах з 2018 року.

Судом встановлено, що з метою підтвердження зв`язку діагнозу із професійним захворюванням, позивач звертався із заявами про складання інформаційної довідки про умови праці (а.с.16).

Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці від 16.01.2024 року повідомлено позивачу про відсутність законних підстав для складання інформаційної довідки про умови праці, у зв`язку з відсутністю можливості направити приписи роботодавцям для надання документів про умови праці.

Також у листі зазначено, що у зв`язку з неможливістю отримання даних про умови праці, відсутності даних в архівах Міжрегіонального управління та відсутності гігієнічної характеристики умов праці на аналогічних робочих місцях або типових санітарно-гігієнічних характеристик умов праці за результатами наукових досліджень в аналогічних професійних групах Міжрегіональне управління не мало можливості складення інформаційної довідки стосовно ОСОБА_1 у відповідності до пункту 84 Порядку. (а.с.14)

Вважаючи бездіяльність відповідача у складанні інформаційної довідки, позивач оскаржив таку бездіяльність до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96 затверджено положення про Державну службу України з питань праці (далі по тексту - Положення №96).

Відповідно до статті 1 Положення №96 Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 13 статті 4 Положення №96 встановлено, що Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює контроль за своєчасністю та об`єктивністю розслідування нещасних випадків на виробництві, їх документальним оформленням і веденням обліку, виконанням заходів з усунення причин нещасних випадків, а пункт 27 встановлює, що дана установа проводить, у тому числі, розслідування та веде облік аварій і нещасних випадків, які підлягають спеціальному розслідуванню, аналізує їх причини, готує пропозиції щодо запобігання таким аваріям і випадкам.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року №337 затверджений Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві (далі по тексту - Порядок №337) який, визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, що сталися з особами, визначеними ч.1 ст.35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Приписами п.70-74,79,80-84 Порядку № 337 передбачено, що у разі підозри наявності в працівника хронічного професійного захворювання (отруєння) з метою встановлення діагнозу складається санітарно-гігієнічна характеристика умов праці (далі - санітарно-гігієнічна характеристика), що є одним з документів, з урахуванням якого вирішується питання про зв`язок хронічного професійного захворювання (отруєння) з впливом шкідливих і небезпечних факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу (далі - виробничі фактори);

Санітарно-гігієнічна характеристика складається лікарем з гігієни праці територіального органу Держпраці за фактичним місцезнаходженням підприємства (установи, організації), де працює хворий, на запит керівника закладу охорони здоров`я, що забезпечує надання вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги, за поданням лікаря-профпатолога із залученням (у разі потреби) голови та членів комісії закладу охорони здоров`я, який проводить періодичні медичні огляди;

Санітарно-гігієнічна характеристика підписується лікарем з гігієни праці та затверджується керівником територіального органу Держпраці;

Особи, які підписали акт обстеження умов праці, а також ті, що склали санітарно-гігієнічну характеристику, несуть відповідальність за достовірність зазначеної у них інформації щодо умов праці та трудового процесу згідно з вимогами законодавства.

На непрацюючих пенсіонерів або осіб, які не працюють, лікарем з гігієни праці територіального органу Держпраці складається інформаційна довідка про умови праці працівника у разі підозри в нього хронічного професійного захворювання (отруєння) (далі - інформаційна довідка) згідно з додатком 14 на підставі даних про умови праці на їх робочих місцях у разі збереження цих робочих місць на підприємстві (в установі, організації), де вони раніше працювали, а у разі їх відсутності - отриманих на підставі наукових досліджень (розробок), характеристики виробничих факторів на аналогічних виробництвах. У разі проведення обстеження підприємства (установи, організації) для складення інформаційної довідки - зазначене обстеження проводиться за участю представника робочого органу Фонду, профспілки, працівника або уповноваженої особи від працівника.

Якщо на час складання санітарно-гігієнічної характеристики працівник не підпадав під вплив шкідливих виробничих факторів, що могли викликати хронічне професійне захворювання (отруєння), ураховується його попередня робота, пов`язана з дією шкідливих виробничих факторів незалежно від стажу роботи на (останньому) підприємстві (в установі, організації). У такому разі санітарно-гігієнічна характеристика складається територіальним органом Держпраці, який здійснював державний нагляд (контроль) за підприємством (установою, організацією), де були умови для розвитку хронічного професійного захворювання (отруєння).

У разі виникнення підозри на хронічне професійне захворювання (отруєння) після припинення контакту працівника із шкідливими виробничими факторами (пізній силікоз, деякі онкологічні захворювання тощо), а також у разі неможливості отримання даних про його умови праці (ліквідація підприємства (установи, організації), цеху, дільниці, робочого місця або в разі тривалої зупинки виробничого процесу, відсутності даних в архівах підприємства (установи, організації) та територіального органу Держпраці, робота за кордоном тощо) інформаційна довідка складається на підставі даних трудової книжки та гігієнічної характеристики умов праці на аналогічних робочих місцях або типових санітарно-гігієнічних характеристик умов праці за результатами наукових досліджень в аналогічних професійних групах.

Відповідно до положень п.85-88 Порядку №337 санітарно-гігієнічна характеристика складається територіальним органом Держпраці у чотирьох примірниках та надсилається: закладу охорони здоров`я, який надіслав запит щодо її отримання; робочому органу Фонду; підприємству (установі, організації), де працює (працював) працівник.

Санітарно-гігієнічна характеристика зберігається протягом строку, визначеного типовими та галузевими переліками видів документів, затверджених відповідно до законодавства, може бути використана протягом п`яти років, якщо умови праці працівника за цей час не змінилися, що підтверджується довідкою роботодавця (особи) або відповідного територіального органу Держпраці; у разі незгоди із санітарно-гігієнічною характеристикою заявник має право оскаржити її в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці із заявами про складання інформаційної довідки про умови його праці, оскідьки має хронічні професійні захворювання, отриманні під час роботи під землею на підприємствах Донецької області: Шахта «Світанок» ВО «Шахтарськвугілля», м.Кіровське Донецької області; ОП Шахта ім.О.Ф.Засядька м.Донецьк; ПрАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» м.Кіровське Донецької області.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем надано лист-відповідь від 16.01.2024 року, в якому зазначено про неможливість складання інформаційної довідки про умови праці щодо ОСОБА_1 .

Неможливість складання довідки відповідач обґрунтував тим, що вказані позивачем підприємства знаходяться на тимчасово окупованій території, а тому відсутня можливість направити приписи роботодавцям для надання документів про умови праці.

Також відповідач вказав, що у зв`язку з неможливістю отримання даних про умови праці, відсутності даних в архівах Міжрегіонального управління та відсутності гігієнічної характеристики умов праці на аналогічних робочих місцях або типових санітарно-гігієнічних характеристик умов праці за результатами наукових досліджень в аналогічних професійних групах Міжрегіональне управління не мало можливості складення інформаційної довідки стосовно ОСОБА_1 у відповідності до пункту 84 Порядку.

З цього приводу колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до пункту 1 Положення про Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці, управління є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується. Повноваження Міжрегіонального управління поширюються на територію Донецької та Луганської областей.

Пунктом 4 Положення визначено, що Міжрегіональне управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема:

- здійснює контроль за якістю проведення атестації робочих місць за умовами праці (п.п.7),

- здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України (управління у Донецькій та Луганській областях, відділення в районах і містах обласного значення) законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб (п.п.11),

- здійснює контроль за своєчасністю та об`єктивністю розслідування нещасних випадків на виробництві, їх документальним оформленням і веденням обліку, виконанням заходів з усунення причин нещасних випадків (п.п.12);

- здійснює державний нагляд (контроль) у сфері гігієни праці, у тому числі нагляд (контроль) за: факторами виробничого середовища та виробничих операцій, наявність та виконання яких можуть шкодити здоров`ю працівників; виконанням заходів щодо запобігання виникненню професійних захворювань; дотриманням вимог санітарних норм та правил; своєчасним здійсненням профілактичних заходів, спрямованих на попередження шкідливої дії факторів виробничого середовища і трудового процесу, збереження здоров`я працівників, наявністю обов`язкових медичних оглядів працівників (п.п.14);

- забезпечує складення санітарно гігієнічних характеристик умов праці для подальшого визначення зв`язку захворювання з умовами праці (п.п.26);

- проводить: розслідування та веде облік аварій і нещасних випадків, які підлягають спеціальному розслідуванню, аналізує їх причини, готує пропозиції щодо запобігання таким аваріям і випадкам; технічне розслідування обставин та причин виникнення аварій, пов`язаних із використанням газу в побуті, а також видає за результатами таких розслідувань обов`язкові до виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, громадянами рішення; розслідування обставин та причин виникнення гострих і хронічних професійних захворювань та отруєнь, моніторинг стану умов праці та здоров`я працівників як складову державного соціально гігієнічного моніторингу (п.п.27).

Пунктом 6 Положення передбачено, що Міжрегіональне управління для виконання покладених на нього завдань має право, зокрема: залучати спеціалістів органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, вчених, представників організацій роботодавців, профспілок та інших інститутів громадянського суспільства, а також підприємств, установ та організацій (за погодженням з їх керівниками) для розгляду питань, що належать до компетенції Міжрегіонального управління (п.п.1); отримувати в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності та їх посадових осіб інформацію, документи та інші матеріали, необхідні для виконання покладених завдань (п.п.2), користуватися відповідними інформаційними базами даних державних органів, органів місцевого самоврядування, державною системою урядового зв`язку, іншими технічними засобами (п.3).

Згідно із пунктом 7 Положення Міжрегіональне управління під час виконання покладених на нього завдань взаємодіє в установленому порядку з територіальними органами міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, а також підприємствами, установами, організаціями на відповідній території з питань, віднесених до його компетенції.

Таким чином, відповідач мав можливість отримати необхідні для складання інформаційної довідки відомості, відповідно до визначених Положенням повноважень.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність відносно ОСОБА_1 , оскільки не виконано вимоги п.84 Порядку №337 в частині складання інформаційної довідки про умови праці позивача.

З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог не оскаржується, а тому рішення суду в цій частині апеляційним судом не переглядається.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, зазначені вимоги в апеляційній скарзі є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Приписи статті 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 КАС України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року в адміністративній справі №160/22592/24 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року в адміністративній справі №160/22592/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко