Справа № 320/18284/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції Щавінський В.Р.
Суддя-доповідач Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року Справа № 320/18284/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.,

за участі секретаря Бродацької І.А.

Позивача ОСОБА_1 ,

представника Позивача Друзь В.В.,

представника Відповідача Коляди В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції

про визнання протиправними та скасування наказів,

поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом Департаменту патрульної поліції (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції №162 від 22.03.2024 року «Про застосування до працівників ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП дисциплінарного стягнення», яким позивача притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 12.04.2024 року № 616 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції позивача за п.6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»;

- поновити позивача на службі в поліції на посаді начальника відділення кадрового забезпечення батальйону № 1 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції у Київській області з 12.04.2024 року;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції () на користь позивача, середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначив, що його не було ознайомлено з наказом про призначення службового розслідування, з актом та матеріалами службового розслідування (додатками), чим позбавлено права на надання додаткових пояснень та заперечень, користування правничою допомогою.

Також ОСОБА_1 стверджує про порушення порядку призначення та порядок оформлення результатів службового розслідування, оскільки спірний наказ не містить конкретних обставин, на яких ґрунтується висновок про необхідність застосування до Позивача крайнього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, не враховано обставини, що пом?якшують відповідальність.

При цьому, Позивач відзначив, що у відповідності до положень Закону України «Про Національну поліцію» для забезпечення прозорого добору (конкурсу) та просування по службі поліцейських в органах поліції утворюються постійні поліцейські комісії, однак відповідальність одноосібно поніс Позивач, який є керівником і в основному повинен організовувати і контролювати роботу, а не безпосередньо займатися фактичним формуванням особових справ.

Також представник Позивача вважає помилковими твердження комісії, щодо триваючого дисциплінарного проступку ОСОБА_1 та зазначив, що зарахування ОСОБА_2 до лав поліції відбулося 30.03.2022, а долучення довідок до особових справ ДКА відбулось 23.05.2022, тобто з моменту вчинення дисциплінарного проступку 1 рік 12 місяців, що відповідно до ч.1 ст. 21 Дисциплінарного статуту виключає застосування до Позивача дисциплінарного стягнення, оскільки з моменту вчинення проступку пройшло більше шести місяців.

2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у спірному наказі Відповідачем вказано про порушення Позивачем конкретних положень Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту, Порядку формування та ведення особових справ поліцейських, затвердженого наказом МВС від 12.05.2016 № 377, посадової інструкції, однак не конкретизовано як саме Позивачем порушено вказані норми законодавства.

Також суд зазначив, що звільнення зі служби в поліції, як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу, втім, за наслідками службового розслідування ні у висновку, ні у спірних наказах не вказано про відповідність запропонованого дисциплінарного стягнення характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини Позивача, не встановлено факт вчинення дисциплінарного проступку, не враховано характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, попередню поведінку Позивача та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов до висновку про протиправність спірних наказів та наявність правових підстав для поновлення порушених прав Позивача шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконного звільнено та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог, Апелянт, зазначає, що під час службового розслідування установлено дисциплінарний проступок у діях майора поліції ОСОБА_1 , що виразилось у неналежному формуванні та веденні особової справи ОСОБА_2 , внесення до особових справ змін та доповнень, що не підтверджені відповідними документами, невжитті заходів щодо запобігання, виявлення та усунення порушень особовим складом службової дисципліни, а також нездійснення належним чином контролю за покладеними на відділення кадрового забезпечення завданнями та обов?язками.

Також Апелянт стверджує, що відсутні підстави вважати, що ним необґрунтовано обрано крайній захід дисциплінарного впливу на Позивача, оскільки Дисциплінарний статут не визначає конкретних видів дисциплінарних проступків, яким мають відповідати ті чи інші види дисциплінарних стягнень, а обрання відповідного виду стягнення належить до дискреційних повноважень Департаменту патрульної поліції.

Обґрунтовуючи свої вимоги Апелянт посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові він від 29 вересня 2020 року у справі №0340/1334/18.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2024 та від 28.11.2024 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу і у якому він просить таку скаргу залишити без задоволення, а рішення суду-без змін.

При цьому, ОСОБА_1 зазначає, щоб він не є судовим експертом та не має нести відповідальність за не виявлення ознак фіктивності/підробки довідки. Крім того, повторно посилається, що довідку вивчали також голова, секретар та один член поліцейської комісії по відбору на службу в поліції, які також не виявили ознак підробки.

Також Позивач стверджує, що в апеляційній скарзі не деталізовано, якими саме умисними діями Позивач викликав суспільний резонанс, що підриває авторитет Національної поліції України та порушив присягу працівника поліції.

6. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2025 у Департаменту патрульної поліції було витребувано належним чином завірені всі матеріали службового розслідування щодо ОСОБА_1 , призначеного відповідно до наказу ДПП від 26.02.2024 №419 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії».

7. Від Апелянта надійшли витребувані судом матеріали службового розслідування.

8. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2025 у Витребувати у Департаменту патрульної поліції додаткові письмові пояснення про те, чи вживалися Департаментом патрульної поліції будь-які заходи щодо встановлення наявності або відсутності факту підробки «інформації про результати перевірки відомостей за персонально-довіднковим обліком ЄІС МВС №» щодо ОСОБА_2 виявленої в ході службового розслідування; відповідь Департаменту кримінального аналізу на запит Департаменту патрульної поліції №1721-2024 від 08.03.2024 «Про надання інформації».

9. На виконання зазначеної ухвали суду від представника Апелянта надійшли додаткові пояснення у яких він зазначив, що станом на час розгляду справи в суді та станом на 11.03.2025 не відомо про вчинені дії ТУ ДБР у м. Києві та ДПП не повідомлено які саме дії відповідно до вимог чинного законодавства вчинялись.

Водночас, у поясненнях Апелянт наголошує, що під час службового розслідування у межах компетенції Департаментом патрульної поліції було здійснено всі необхідні дії з метою встановлення складу дисциплінарного правопорушення в межах своїх повноважень.

10. У судових засіданнях представник Апелянта підтримав апеляційну скаргу в межах доводів та вимог, викладених письмово. Повідомив про повноту наявних у матеріалах справи доказів. Повторно наголосив на наявності у Департаменту патрульної поліції дискреційних повноважень щодо обрання заходу дисциплінарного стягнення. Просив скаргу задовольнити, рішення суду скасувати та у задоволенні позовних вимог - відмовити.

У судовому засіданні Позивач та його представник проти задоволення апеляційної скарги заперечували. Позивач додатково пояснив щодо обставин прийняття ОСОБА_3 на службу в поліцію, зокрема про те, що ці події відбулися в березні 2022 року та не спричинили тяжких наслідків.

11. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню задоволенню частково, а рішення суду - зміні в мотивувальній частині з наступних підстав.

12. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, до Департаменту патрульної поліції надійшла інформація щодо фактів можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції під час прийняття на службу в поліції ОСОБА_2 та можливого надання останнім завідомо неправдивої інформації під час прийняття на службу в поліції.

У зв`язку з цим, Відповідачем прийнято наказ від 26.02.2024 №419 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» та в подальшому наказом Відповідача від 11.03.2024 №529 «Про продовення строку проведення службового розслідуванння» продовжено строк службового розслідування.

Так, за результатом службового розслідування Відповідачем було встановлено, що ОСОБА_2 під час прийняття на службу в анкеті визначеного зразка та автобіографії вказав, що до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався та засуджений не був.

При цьому, в особовій справі сержанта поліції ОСОБА_2 знаходиться довідка з Департаменту кримінального аналізу Національної поліції України про результати перевірки відомостей за персонально-довідковим обліком ЄIC MBC № , в якій вказано, що станом на 10.05.2022 ОСОБА_2 є особою, яка до кримінальної відповідальності не притягується, засудженою не значиться, незнятої чи непогашеної у визначеному законом порядку судимості не має.

Водночас відповідно до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у 2008 році притягнуто до кримінальної відповідальності за частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України.

У ході проведення службового розслідування за вих. ДПП НПУ № 1721-2024 від 08.03.2024 здійснено запит до ДКА НПУ про надання інформації щодо результатів перевірки відомостей за персонально-довідковим обліком ЄС МВС України щодо притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 10.05.2022, а також копії матеріалів звернення ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПІ у Київській області ДІТП від 25.04.2022 №3378/41/40/1/02-2022 про надсилання запитів щодо кандидатів на службу в УПП у Київській області ДПП та відповіді від 11.05.2022 № 1904/33/01/2-2022 про результати перевірки кандидатів на службу в поліції та інші наявні матеріали стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, з наданих ДКА НПУ матеріалів встановлено, що за персонально-довідковим обліком єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, ОСОБА_2 є особою, яку 28.12.2006 Білоцерківським районним судом Київської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 185, ст. 70 та ст. 104 Кримінального кодексу України (далі - КК України), засуджено до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Вирок набрав законної сили 14.03.2007.

03.11.2008 Білоцерківським районним судом Київської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186, 4.3 ст. 185, ст. 70 та ст. 71 КК України, засуджено до покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 18.11.2008.

04.12.2008 прибув до Бориспільської ВК Київської області (№ 119). В подальшому, 19.08.2011 Бориспільським міським судом Київської області невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі. 13.07.2012 умовно-достроково звільнено від відбування покарання з Ірпінського ВЦ (№ 132) Київської області ухвалою Ірпінського районного суду Київської області від 05.07.2012 на підставі ст. 81 КК України (строк невідбутого покарання 1(один) рік 8 (вісім) місяців 19 (дев?ятнадцять) днів).

Предстаник Позивача у позові зазначає, що ОСОБА_2 відбув своє покарання за вчинення тяжких злочинів повністю станом на 01 квітня 2014 року (13.07.2012 року + 1 рік 8 місяців 19 днів). Станом на 01.04.2020 у ОСОБА_2 відбулось погашення судимості.

Як убачається з висновку службового розслудвання, під час проведення службового розслідування комісією було опитано працівників ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП, а саме:

1) фахівця ІІ категорії ОСОБА_4 , яка показала, що лист ДКА НПУ (від 11.05.2022 року вих. № 1904/33/01/2-2022) з додатками за вх. 2014 від 16.05.2022 року, що підтверджують факт не притягнення вказаних у листі осіб (в тому числі і ОСОБА_2 , що буде зазначено далі у службовому розслідуванні) до кримінальної відповідальності при надходженні було перевірено фактично долучені до нього додатки із вказаними в листі. Будь-яких змін тексту в листі та додатках ОСОБА_4 не здійснювала, далі вказаний лист з додатками після резолюції ОСОБА_5 під підпис передано Позивачу;

2) заступник командира ОСОБА_5 , показав, що з ДКА НПУ надійшов лист від 11.05.2022 року вих. № 1904/33/01/2-2022 з додатками (вх. 2014 від 16.05.2022 року), щодо результатів перевірки кандидатів на службу в поліції (зокрема і ОСОБА_2 ), який він своєю резолюцією доручив на виконання позивачу. Про наявність судимостей у ОСОБА_6 , опитуваному відомо не було;

3) начальника відділення кадрового забезпечення майора ОСОБА_1 , який пояснив, що у березні 2022 року на вказівку керівництва надіслав запит до ДКА НПУ, щодо перевірки документів та можливості призначення на службу в поліцію(в тому числі і ОСОБА_2 ). Після надання відповіді та огляду вказаних документів сформовано особові справи кандидатів на службу в поліцію на яких надійшли позитивні відповіді з ДКА НПУ. Розбіжностей в даті народження (мається на увазі у довідці з ДКА НПУ та фактичною ОСОБА_2 , що буде зазначено далі по результатам службового розслідування), ним помічені не були, хто підшивав Том 5 особової справи ОСОБА_2 після надходження довідки з ДКА він не пам?ятає. Зазначив, що опис особової справи ОСОБА_2 . Від його імені заповнював не він. Наскільки пам?ятає відомостей щодо притягнення кандидатів до кримінальної відповідальності (в тому числі і ОСОБА_2 ) в довідках не містилося. Також повідомив, що деякі підписи у особовій справі ОСОБА_2 заповнені ОСОБА_7 . Послужний список ОСОБА_2 заповнено не ним, однак точно вказати хто його заповнив повідомити не може;

4) старшого інспектора відділення кадрового забезпечення ОСОБА_8 , яка повідомила, що не брала участі в оформленні матеріалів кандидатів на службу та нового прийому. Повідомила, що в подальшому перевіряла особові справи того прийому(в тому числі і ОСОБА_2 ) та здійснювала усунення недоліків, а саме дошиття та опис справ. Не пригадує, чи була якась довідка про перевірку, яка б привернула її увагу. Зазначила, що зазвичай вона чи ОСОБА_1 формує справи. Підтвердила, що на звороті фотокартки 9*12 ОСОБА_2 та останній сторінці обкладинки особової справи ОСОБА_2 її підпис, опис документів в частині 1, 3 особової справи ОСОБА_2 , послужний список ОСОБА_2 заповнювала вона;

5) заступник командира ОСОБА_9 пояснив, що з початку повномасштабного вторгнення ОСОБА_2 перебував з працівниками УПП як активіст, згодом останній виявив бажання приєднатись до лав поліції.

Також комісією проведено опитування фахівця ІІ категорії батальйону № 1 ОСОБА_10 , командира ППП ОСОБА_11 , старшого інспектора з професійної підготовки відділення кадрового забезпечення ОСОБА_12 , інспектора з рекрутингу відділення кадрового забезпечення ОСОБА_13 , які повідомили, що не брали участі у перевірці кандидатів на службу в поліції (зокрема і ОСОБА_6 ) та формування їхніх особових справ.

Також судом першої інстанції встановлено, що в ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією було досліджено особову справу ОСОБА_2 та виявлено формальні порушення, щодо її заповнення та у автобіографії написану власноручно ОСОБА_2 , що ні він, ні його близькі родичі до кримінальної відповідальності та адміністративної відповідальності не притягались та засудженні не були. Підписану ОСОБА_2 пам?ятку-ознайомлення поліцейських, державних службовців та працівників Національної поліції України з обмеженнями, пов?язану зі службою в поліції та вимогами антикорупційного законодавства. Також встановлено, що підпис на фотокартці (на звороті) ОСОБА_2 здійснила ОСОБА_8 , опис документів та опис послужного списку здійснила також ОСОБА_8 , у частині 2 та 5 особової справи відсутній підпис особи, яка формувала та описувала документи у вказаних частинах, підписана ОСОБА_2 присяга та пам?ятка-ознайомлення, щодо обмежень у службі у поліції. Також в описі документів частини 4 особової справи ОСОБА_2 . ОСОБА_1 поставив свій підпис, але опис документів здійснений іншою особою. На останній сторінці обкладинки особової справи опис додаткових документів та дату залучених матеріалів до особової справи здійснила ОСОБА_8 , про що і поставила свій підпис та дату 30.03.2022 року.

Також комісією виявлено різницю в оформленні довідки про перевірку ДКА НПУ ОСОБА_2 і решту осіб, які проходили з ним добір та подальше призначення на службу, про зроблено відповідну таблицю.

Опитаний у ході проведення службового розслідування сержант поліції ОСОБА_2 повідомив, що звернувся з метою проходження служби у поліції до БПП в місті Біла Церква звернувся у березні 2022 року у зв?язку з збройною агресією російської федерації. Після співбесіди з керівництвом батальйону отримав перелік документів, які необхідні для проходження служби в поліції. Після збору документів приніс їх до відділу кадрів та через деякий час його призначили на службу в поліції. Повідомив, що йому відомі вимоги законів «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» в тому числі і обмеження, які поширюються на поліцейських, автобіографію він заповнив власноручно. Не вказав про наявність своєї судимості, оскільки вона вважається погашеною, а тобто на момент вступу до поліції він вважається не судимим, сформував на підтвердження своїх слів довідку у додатку «Дія» та пред?явив членам комісії. Вказав, що до зміни інформації у документів ДКА НПУ він не причетний. Деякі документи для вступу у поліцію передавав ОСОБА_1 , а деякі ОСОБА_8 .

Дослідивши вищевикладені матеріали службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку, що ОСОБА_2 надав завідомо неправдиву інформацію про себе при вступі до лав поліції, а саме, що ні він ні його близькі родичі до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягалися, оскільки був ознайомлений з обмеженнями пов?язаними зі службою у поліції та приховував інформацію про його притягнення двічі до кримінальної відповідальності, чим здійснив дії, які підривають авторитет Національної поліції України, урочисто присягнувши вірно служити Українському народові, дотримуватись Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов?язки.

За результатами службового розслідування комісією Відповідача складено висновок від 21.03.2024. Відповідно до п. 4 цього висновку за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1 та 2 частини першої статті 18 та частини першої статті 64 Закону України «ро Національну поліцію», частини першої статті 1 та пунктів 1, 2, 4-6, 13 частини третьої статті 1, пунктів 7, 8 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту, пунктів 8, 11, 13 розділу ІІІ Порядку формування та ведення особових справ поліцейських, затвердженого наказом МВС від 12.05.2016 № 377, пунктів 2.1.2, 2.2.2, 2.2.6, 2.2.9, 2.2.12 посадової інструкції начальника відділення кадрового забезпечення батальйону № 1 ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до начальника відділення кадрового забезпечення батальйону № 1 ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП майора поліції ОСОБА_1 (0024774) застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

На підставі висновку службового розслідування відповідачем прийнято наказ від 22.03.2024 №162 «Про застосування до працівника ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП дисциплінарного стягнення», яким за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1 та 2 частини першої статті 18 та частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої стасті 1 та пунктів 1, 2, 4-6, 13 частини третьої статті 1, пунктів 7, 8 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту, пунктів 8, 11, 13 розділу ІІІ Порядку формування та ведення особових справ поліцейських, затвердженого наказом МВС від 12 травня 2016 року № 377, пунктів 2.1.2, 2.2.2, 2.2.6, 2.2.9, 2.2.12 посадової інструкції начальника відділення кадрового забезпечення батальйону № 1 ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП, відповідно до пункту 7 частини гретьої статті 13 Дисциплінарного стадуту до начальника відділення кадрового забезпечення батальйону № 1 ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП майора поліції ОСОБА_1 (0024774) застосувано днециплінарне стягнення у вигляді вільнення із служби в поліції.

Та на підставі наказу відповідача від 12.04.2024 №616 о/с «По особовому складу» відповідно до п.6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції майора ОСОБА_1 (0024774), начальника відділення кадрового забезпечення батальону №1 полку патрульної пооліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції у Київській області, з 12.04.2024.

13. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), Правилами етичної поведінки поліцейських, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179 (далі - Правила № 1179), Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 (далі - Порядок № 893).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон № 580-VIII.

Відповідно до статті 1 Закону № 580-VIII Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно зі ст. 2 Закону № 580-VIII завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Частиною першою статті 3 Закону № 580-VIII передбачено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

У частині першій статті 7 та в частині першій статті 8 Закону № 580-VIII визначено, що під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (частина третя статті 11 Закону № 580-VIII).

Статтею 13 Закону № 580-VIII визначено, що систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліції; 2) територіальні органи поліції.

Відповідно до частин першої статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Статтею 18 Закону № 580-VIII визначено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 24 Закону № 580-VIII установлено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Згідно зі ст. 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

«Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Згідно з частиною першою статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Статтею 19 Закону № 580-VIII передбачено, що в разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента країни і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, у тому числі: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень (частина третя статті 1 Дисциплінарного статуту).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.05.2016 № 377 затверджено Порядок формування та ведення особових справ поліцейських.

Відповідно до пункту пунктів 8, 11, 13 розділу ІІІ зазначеного Порядку, внесення до особових справ змін та доповнень, що не підтверджені відповідними документами, не допускається. У разі видачі особової справи для короткострокового користування у контрольній картці особової справи (далі - контрольна картка) одержувач ставить свій підпис та зазначає прізвище. Облік особових справ здійснюється в інвентарній книзі обліку особових справ (далі - Інвентарна книга) (додаток 5). Кількість порядкових номерів у ній мають відповідати кількості особових справ, які знаходяться на зберіганні. Номер, за яким особова справа зареєстрована в інвентарній книзі, проставляється на її лицьовому боці та на корінці обкладинки. Особові справи в місцях їх зберігання розташовуються у порядку зростання номерів.

У статті 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст. 12 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, як, зокрема, звільнення з посади.

Згідно зі ст.ст. 14, 15, 19 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків провадиться службове розслідування.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

У висновку за результатами службового розслідування, у тому числі, зазначаються: причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Аналогічні положення закріплені і у Порядку № 893.

Також вказаним Порядком № 893 передбачено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 1 Розділу VII Порядку № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до пп.14 п. 2 розділу ІІІ Положення №893, голова дисциплінарної комісії: після затвердження висновку службового розслідування за письмово оформленим волевиявленням поліцейського, стосовно якого проводилося службове розслідування, забезпечує ознайомлення його із затвердженим висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, з дотриманням вимог законодавства України.

Факт ознайомлення із затвердженим висновком службового розслідування або отримання його копії оформлюється відповідним записом на останньому аркуші (за відсутності вільного місця - на його звороті) цього висновку із проставленням підпису, зазначенням прізвища та ініціалів поліцейського, який з ним ознайомився, а також дати ознайомлення.

Висновки суду апеляційної інстанції.

14. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що законодавством регламентовано обов`язок осіб, які проходять службу в органах поліції неухильно, сумлінно та відповідально виконувати покладені на них завдання. Водночас проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.

15. Переглядаючи оскаржуване рішення суду, колегія суддів враховує, що під час проведення службового розслідування Відповідачем у діях майора поліції ОСОБА_1 установлено дисциплінарний проступок, що виразилось у неналежному формуванні та веденні особової справи ОСОБА_2 , внесення до особових справ змін та доповнень, що не підтверджені відповідними документами, невжитті заходів щодо запобігання, виявлення та усунення порушень особовим складом службової дисципліни, а також неналежним чином здійснювався контроль за покладеними на відділення кадрового забезпечення ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП завданнями та обов?язками, чим порушено вимоги пунктів 1 та 2 частини першої статті 18 та частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої стасті 1 та пунктів 1, 2, 4-6, 13 частини третьої статті 1, пунктів 7, 8 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту, пунктів 8, 11, 13 розділу ІІІ Порядку формування та ведення особових справ поліцейських, затвердженого наказом МВС від 12 травня 2016 року № 377, пунктів 2.1.2, 2.2.2, 2.2.6, 2.2.9, 2.2.12 посадової інструкції Позивача.

16. З огляду на викладене вище, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що у висновку службового розслідування не вказано жодного конкретного факту неналежного виконання обов`язків Позивачем як такий, що не відповідає наявним у матеріалах справи доказам.

17. Разом з тим, судова колегія відзначає, що підставою позову у цій справі є незгода Позивача та його представника з висновками дисциплінарної комісії щодо необхідності та доцільності застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 саме у вигляді звільнення з поліції, а не відсутність складу дисциплінарного проступку як такого.

18. У контексті зазначеного, колегія суддів приймає до уваги доводи Апелянта про те, що визначення виду стягнення належить до дискреційних повноважень Відповідача, втім, як правильно зазначив суд першої інстанції, таке рішення повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття. Позаяк, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), розсудливо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

19. Втім, ані в ході службового розслідування, ані під час розгляду цієї справи у суді, Апелянт не зазначив жодних доводів на підтвердження пропорційності та обґрунтованості застосованого ним дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, натомість обмежився вказівкою на наявність доказів вчинення дисциплінарного проступку.

20. Надаючи оцінку доводам Апелянта у частині повноти встановлення ним обставин вчинення Позивачем дисциплінарного проступку, апеляційний суд акцентує увагу на тому, що з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування, оскільки зазначені обставини, а також характер проступку, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередня поведінку поліцейського, його ставлення до служби обов`язково враховуються комісією під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

21. У контексті вищевикладеного, судова колегія акцентує увагу на тому, що у складеному за результатом розслідування висновку від 21.03.2024 та спірних наказах, Відповідачем не встановлено причин і умов вчинення дисциплінарного проступку Позивачем, розміру заподіяної шкоди, обставини, що пом`якшують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

22. При цьому, як зазначає ОСОБА_1 та не оспорює Апелянт, події, які стали підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності мали місце у березні 2022 року, коли розпочалося повномасштабне вторгнення РФ, що спричинило надзвичайні умови несення служби, зокрема: ведення бойових дій на території Київської області, нестача кадрів та перевантаження, хаос у координації органів влади, відсутність належних умов, засобів несення служби, зокрема й роботи реєстрів.

23. З огляду на вищевикладене, апеляційний суд відзначає, що встановлення конкретних умов несення служби на момент вчинення проступку є необхідним для оцінки складу проступку та, відповідно, забезпечення прийняття справедливого рішення за наслідками службового розслідування.

24. Окрім того, як вбачається з матеріалів судової справи та зазначив у судовому засіданні представник Апелянта, Позивач жодного разу не притягався до дисциплінарної відповідальності. Окрім того, згідно службової характеристики, службові розслідування щодо ОСОБА_1 не проводилися, за час служби в органах поліції та на займаній посаді зарекомендував себе позитивно. Роботі приділяє максимум зусиль. Чинне законодавство та відомчі нормативні акти, які регламентують діяльність поліції вивчає і дотримується їх вимог. Приділяє значну увагу питанням добору кандидатів на службу в поліції. Здатен усвідомлено регулювати власну поведінку, попереджувати і виправляти допущені помилки /т. 2 а.с.17/.

25. Вказане дозволяє колегії суддів прийти до висновку, що ОСОБА_1 мав бездоганну попередню поведінку, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність, втім не була врахована Відповідачем під час обрання заходу дисциплінарного стягнення для Позивача.

26. Водночас, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відзначити, що така обставина була встановлена та врахована щодо ОСОБА_2 , що свідчить про недотримання Відповідачем принципу рівності перед законом.

27. Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що, згідно службової характеристики, ОСОБА_2 за період служби в Національній поліції України зарекомендував себе з позитивної сторони. Дисциплінований, виконавчий, ініціативний працівник. До виконання службових обов`язків відноситься сумлінно, з почуттям відповідальності /т. 1 а.с. 16/.

28. Отже, прийняття ОСОБА_2 до лав поліції не призвело до настання будь-яких тяжких наслідків, що також не було враховано Відповідачем.

29. З огляду на викладене вище, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія не врахувала характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, що призвело до необґрунтованого прийняття рішення про застосування найбільш суворого виду дисциплінарного стягнення - звільнення з поліції, яке не є пропорційним до вчиненого проступку з огляду на викладені вище обставини справи.

30. Принагідно, колегія суддів відзначає, що для забезпечення прозорого добору (конкурсу) та просування по службі поліцейських на підставі об`єктивного оцінювання професійного рівня та особистих якостей кожного поліцейського, відповідності їх посаді, визначення перспективи службового використання в органах поліції в органах поліції утворюються поліцейські комісії.

Так, згідно п. 1 розділу ІІ Порядку діяльності поліцейських комісій, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.12.2015 № 1631, до завдань поліцейських комісій, виходячи з їх основних повноважень, визначених Законом України «Про Національну поліцію», належать проведення відбору (конкурсу) на службу в органи поліції.

31. Отже, усі члени комісії були ознайомлені з матеріалами, поданими на її розгляд, брали участь у їх дослідженні та перевірці, зокрема і з інформацією ДКА про результати перевірки відомостей за персонально-довідковим обліком ЄІС МВС щодо ОСОБА_2 , втім, також не виявили ознак підробки. Відомості про притягнення членів комісії до дисциплінарної або іншого виду відповідальності у матеріалах судової справи - відсутні.

32. Аналізуючи доводи учасників справи, колегія суддів не приймає до уваги доводи Позивача про порушення його права на надання додаткових пояснень та заперечень, користування правничою допомогою, оскільки в ході службового розслідування Позивач надавав пояснення, що відображено у висновку службового розслідування. Водночас судова колегія приймає до уваги твердження Позивача про те, що його не було вчасно ознайомлено з наказами про призначення та про продовження строку службового розслідування. Позаяк, зворотнього Відповідачем не доведено.

33. Разом з тим, згідно з пп. 14 п. 2 розд. ІІІ Положенням №893 голова дисциплінарної комісії після затвердження висновку службового розслідування забезпечує ознайомлення поліцейського, стосовно якого проводилося службове розслідування із затвердженим висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення лише за його письмово оформленим волевиявленням.

Так, у матеріалах судової справи відсутні належні та допустимі у контексті ст. 73-74 КАС України, докази, які дозволяли б стверджувати, що Позивач був позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені пунктом 2 розділу IV Порядком № 893, зокрема ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії, надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються, користуватися правничою допомогою, послугами представника та іншими.

34. Підсумовуючи усе вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте правильне рішення про протиправність спірних наказів Департаменту патрульної поліції щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення зі служби в поліції Позивача, що зумовлює необхідність його скасування та поновлення ОСОБА_1 на посаді, з якої його було незаконно звільнено, втім помилився в частині мотивів прийняття такого рішення.

35. Щодо позовної вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 13.04.2024 по 12.08.2024, колегія суддів відзначає, що Департамент патрульної поліції у апеляційній скарзі не зазначає жодних доводів щодо протиправності висновків суду першої інстанції у цій частині.

Відповідно до ч. 3 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, вимоги апеляційної скарги у частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не обґрунтовані, підстави для перегляду оскаржуваного рішення суду в цій частині відсутні.

36. Аналізуючи всі доводи учасників справи, судова колегія також враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

37. Згідно зі ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

38. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Департаменту патрульної поліції підлягає задоволенню частково, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року - зміні в частині мотивів з яких воно прийнято, а саме щодо відсутності у висновку службового розслідування вказівки на конкретні факти неналежного виконання обов`язків Позивачем.

Керуючись ст.ст. 134, 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року - змінити в мотивувальній частині з урахуванням висновків викладених в постанові суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 19.05.2025

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк