Справа № 640/9062/22
Суддя: О.М. Качанок
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

20 травня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/9062/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Качанок О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом Київського міського відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Державного підприємства «Мультимедійна платформа іномовлення України» про стягнення адміністративно-господарських санкцій,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Київське міське відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (далі - позивач) з позовом до Державного підприємства «Мультимедійна платформа іномовлення України» (далі - відповідач, ДП «Мультимедійна платформа іномовлення України»), з вимогою стягнути з відповідача адміністративно-господарські санкції у розмірі 1211340,84 грн та пені у розмірі 31979,36 грн, що разом складає суму в розмірі 1243320,20 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.06.2022 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 18.02.2022 Державне підприємство «Мультемедійна платформа іномовлення України» надало до Київського міського відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю «Звіт про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю» за 2021 рік за формою 10-ПОІ (річна), вх. № 11/3030, форма якого затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 27.08.2020 № 591 за погодженням з Держстатом.

Згідно із звітом, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу у 2021 році становила 355 осіб, з них середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, осіб - 11.

Відповідно до 4% нормативу, на підприємстві повинно бути працевлаштовано 14 осіб з інвалідністю, але відповідачем працевлаштовано 11 осіб з інвалідністю, тобто 3 особи з інвалідністю не працевлаштовано.

Позивач зазначає, що відповідач повинен довести свої намагання у працевлаштуванні осіб з інвалідністю не лише через подання звітності до територіальних органів Державної служби зайнятості, а тому останній не вжив всіх заходів щодо працевлаштування осіб з інвалідністю.

Отже, за не працевлаштування осіб з інвалідністю, відповідач до 15.04.2022 повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 1211340,84 грн.

Дана сума заборгованості по адміністративно-господарських санкціях нарахована відповідно даних звіту про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю за 2021 рік (форми 10-ПОІ вх. 11/3030 від 18.02.2022).

На дату подання позовної заяви адміністративно-господарські санкції відповідачем не сплачені.

Таким чином, відповідачу з 16.04.2022 по 17.06.2022 нарахована пеня у розмірі 31979,36 грн.

Загальна сума до сплати складає 1243320,20 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, про що 14.09.2022 надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, з огляду на таке.

Державним підприємством «Мультимедійна платформа іномовлення України» подавалася форма звітності, передбачена Порядком надання роботодавцями Державній службі зайнятості інформації про зайнятість та працевлаштування громадян, що мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню у строк, передбачений законом. Такі дані подавалася підприємством щорічно з 2017 року.

Однак, незважаючи на заповнені робочі місця, менші за нормативи, що встановлює законодавство, під дію якого, як вважає позивач підпадає відповідач, претензій та позовів органами Фонду соціального захисту інвалідів за період 2017-2019 роки до відповідача не заявлялося.

Також відповідач вказує, що Державне підприємство «Мультимедійна платформа іномовлення України» утворено згідно з статтею 2 Закону України «Про систему іномовлення України», джерелами фінансування якого є кошти державного бюджету.

Розпорядником бюджетних коштів, передбачених на фінансування Державного підприємства «Мультимедійна платформа іномовлення України» виступає Уповноважений орган управління.

Присвоєння відповідачу ознаки неприбутковості контролюючим органом відбулося шляхом прийняття рішення Державною податковою інспекцією у Шевченківському р-ні м. Києва від 25.08.2016 № 94/26-59-12-25. Відповідно нього, відповідачу було присвоєно ознаку неприбутковості «0031», згідно з пунктом 133.4. статті 133 Податкового кодексу України, оскільки підприємство здійснює діяльність, керуючись тими законодавчими вимогами, яким повинні відповідати неприбуткові підприємства, установи та організації.

Виходячи з наведеного вище та частини 1 статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», на думку відповідача, у Київського міського відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю відсутні законні підстави поширювати на відповідача норматив по працевлаштуванню осіб з інвалідністю, передбачений чинним законодавством.

Також відповідач вказує, що притягнення до адміністративної відповідальності підприємства у вигляді штрафних санкцій за неналежне виконання обов`язків, покладених на спеціально уповноважені органи є неправомірним і суперечить як загальним принципам права, так і статті 19 Конституції України, яка передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

На виконання приписів пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» адміністративну справу № 640/9062/22 було передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду, яким прийнято справу до свого провадження та продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Також Луганським окружним адміністративним судом було запропоновано надати суду письмові пояснення та/або заяву у разі зміни фактичних обставин по даній справі, вибуття, необхідності залучення або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, а також в разі врегулювання спору на даний момент.

Від позивача надійшли письмові пояснення, в яких додатково вказано, що відповідно до статті 50 Закону України «Про зайнятість населення» роботодавці зобов`язані своєчасно та в повному обсязі подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії).

Форма 3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу.

Відповідачем також не було подано інформацію про попит на робочу силу.

На підставі викладеного, просить задовольнити позовні вимоги.

Від відповідача також надійшли письмові пояснення, в яких додатково зазначено, що Державне підприємство «Мультимедійна платформа іномовлення України» є об`єктом державної власності, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 4 березня 2015 року № 83.

Використання бюджетних коштів відповідачем може здійснюватися лише відповідно до плану, погодженого з Уповноваженим органом управління підприємства.

Згідно із звітом про виконання фінансового плану відповідача за 2021 рік прибуток у підприємства відсутній, збиток становив 3599,0 тис. гривень.

Отже, прибуток, за рахунок якого могла би здійснюватися сплата адміністративно-господарських санкцій у випадку невиконання положень законодавства відповідачем, відсутній.

На підставі викладеного, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

З метою з`ясування усіх обставин справи, суд ухвалою від 12.05.2025 витребував у відповідача та Київського міського центру зайнятості інформацію щодо подання відповідачем до центру зайнятості населення інформації, необхідної для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, інформації про наявність вакантних місць для працевлаштування таких осіб та звітність форми 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», зокрема щодо наявності (відкриття) вакантних посад для осіб з інвалідністю, у відповідності до вимог Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70.

19.05.2025 від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, до якого додано витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача та з Реєстру неприбуткових установ та організацій щодо останнього.

Стосовно витребуваної судом інформації та документів, відповідач у клопотанні пояснив, що Державне підприємство «Мультимедійна платформа іномовлення України» не подавало відомості до центру зайнятості населення інформації, необхідної для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, інформації про наявність вакантних місць для працевлаштування таких осіб та звітність форми 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)».

Підприємство щороку подає до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Наразі відповідача внесено до Реєстру неприбуткових установ та організацій, про що міститься інформація в Реєстрі неприбуткових установ та організацій, а саме: ознака неприбутковості - 0031-бюджетні установи, дата включення до Реєстру неприбуткових організацій, установ - 13.06.2016, дата присвоєння ознаки неприбутковості - 25.08.2016.

Ухвалою суду від 20.05.2025 долучено до матеріалів справи, подані відповідачем документи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив такі обставини справи.

Державне підприємство «Мультимедійна платформа іномовлення України» має ідентифікаційний код 40235671, зареєстроване місцезнаходження: м. Київ, пров. Куренівський, буд. 19/5.

18.02.2022 Державне підприємство «Мультимедійна платформа іномовлення України» надало до Київського міського відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю «Звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю» за 2021 рік за формою 10-ПОІ (річна), № 11/3030, форма якого затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 27.08.2020 № 591 за погодженням з Держстатом.

Згідно із звітом, відповідач зазначив, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу у 2021 році становила 355 осіб, з них середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, осіб - 11, кількість осіб з інвалідністю, які повинні працювати на робочих місцях створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» - 14 осіб. Фонд оплати 143342 тис.грн.

Як вважає Київське міське відділення Фонду соціального захисту інвалідів, за не працевлаштування 3 осіб з інвалідністю, відповідач до 15.04.2022, повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 1211340,84 грн.

Дана сума заборгованості по адміністративно-господарських санкціях нарахована відповідно звіту про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю за 2021 рік.

Також відповідачу за період з 16.04.2022 по 17.06.2022 нарахована пеня у розмірі 31979,36 грн, загальна сума до сплати складає суму 1243320,20 грн.

З метою стягнення вищевказаних санкцій та пені з відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги, суд виходить з такого.

Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами, є Закон України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21 березня 1991 року № 875-XII (далі - Закон № 875-XII у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частинами 1, 2 статті 17 Закону № 875-XII з метою реалізації творчих і виробничих здібностей осіб з інвалідністю та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.

Підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів у разі потреби створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей осіб з інвалідністю.

Частиною 3 статті 18 Закону № 875-XII визначено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приймаючи до уваги, що відповідач використовує працю найманих працівників, на нього розповсюджуються вимоги зазначеної статті Закону № 875-XII.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону № 875-XII для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Частиною 2 статті 19 Закону № 875-XII передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним (частина 5 статті 19 Закону № 875-XII).

Так, частинами 9-11 статті 19 вказаного Закону передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю.

Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, неподання Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звіту про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Норматив робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, порядок його встановлення визначаються виключно цим Законом. Якщо іншими законами встановлюються нормативи робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, або порядок їх встановлення, відмінні від зазначених у цьому Законі, застосовуються положення цього Закону.

Таким чином, з огляду на викладені норми, відповідач був зобов`язаний реєструватися у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подавати цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів, оскільки у відповідача у 2021 році середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу підприємства становило 355 осіб, а середньооблікова чисельність працевлаштованих осіб з інвалідністю у 2021 році повинна була складати 14 осіб.

Однак, як вбачається з поданого звіту за 2021 рік чисельність працевлаштованих осіб з інвалідністю у 2021 році склала 11 осіб.

Частиною 1 статті 20 Закону № 875-XII передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Згідно з частиною 2, 4 статті 20 Закону № 875-XII порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк. Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

Вищенаведеними положеннями законодавства встановлено обов`язковий для підприємств, фізичних осіб-підприємців норматив робочих місць, призначених для забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю, а також передбачається сплата підприємствами і фізичними особами-підприємцями адміністративно-господарських санкцій у разі порушення встановлених нормативів щодо створення робочих місць для інвалідів.

Водночас слід вказати, що адміністративно-господарські санкції за незайняті особами з інвалідністю робочі місця не є податком, збором (обов`язковим платежем), обов`язкова сплата яких передбачена законодавством, а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання, у зв`язку із скоєнням правопорушення.

При цьому, зі змісту положень частини 1 статті 20 Закону № 875-XII, зокрема, вбачається, що підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів звільняються від обов`язку сплати адміністративно-господарських санкцій, навіть у випадку не забезпечення визначеного нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

З наданого відповідачем витягу з Реєстру неприбуткових установ та організації від 14.02.2025 встановлено, що Державне підприємство «Мультимедійна платформа іномовлення України» з 13.06.2016 зареєстроване як неприбуткова організація, за ознакою неприбутковості - «0031 - бюджетні установи».

Також з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що засновником ДП «Мультимедійна платформа іномовлення України» є Міністерство культури та стратегічних комунікацій України, тобто фактично держава в особі уповноваженого органу.

Окрім того, згідно з пунктом 1.1 Статуту Державного підприємства «Мультимедійна платформа іномовлення України», затвердженого наказом Міністерства культури та інформаційної політики України від 16.07.2024 № 494, який розміщений на офіційному веб-ресурсі Міністерства культури та стратегічних комунікацій України за посиланням https://mcsc.gov.ua/wp-content/uploads/2024/07/494_nakaz.pdf (далі - Статут), Державне підприємство «МУЛЬТИМЕДІЙНА ПЛАТФОРМА ІНОМОВЛЕННЯ УКРАЇНИ» (далі - Підприємство) засноване на державній власності та належить до сфери управління Міністерства культури та інформаційної політики України (далі - Уповноважений орган управління).

Відповідно до пункту 4.1 Статуту майно Підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання.

Згідно з пунктом 5.1 Статуту статутний капітал Підприємства формується на підставі рішення Уповноваженого органу управління відповідно до чинного законодавства

Також пунктом 5.8 Статуту визначено, що Підприємство фінансується за рахунок державного бюджету України і не має на меті отримання прибутку. Кошти, які надходять за надання послуг та здійснення іншої діяльності, спрямовуються на здійснення видатків, відповідно до бухгалтерських, фінансових та інших документів Підприємства.

Аналогічні положення щодо джерел фінансування ДП «Мультимедійна платформа іномовлення України» містяться також у Статуті останнього, наданому відповідачем до матеріалів справи.

Отже, відповідач є неприбутковою бюджетною установою (організацією), яка фінансується за рахунок Державного бюджету України.

Відтак, на відповідача не поширюються положення частини 1 статті 20 Закону № 875-XII, а тому правові підстави для стягнення з нього адміністративно-господарських санкцій відсутні.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржувані рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Однак, позивачем не доведено підстав для стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій та не спростовано доводів відповідача, належними доказами.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Отже, беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач є суб`єктом владних повноважень, окрім того, у задоволенні позову слід відмовити, а відповідачем вимог щодо відшкодування йому судових витрат, пов`язаних з розглядом цієї справи не заявлено.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Київського міського відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (ідентифікаційний код 22869098, місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 104) до Державного підприємства «Мультимедійна платформа іномовлення України» (ідентифікаційний код 40235671, місцезнаходження: м. Київ, пров. Куренівський, буд. 19/5) про стягнення адміністративно-господарських санкцій - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Качанок