Справа № 380/6994/25
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 рокусправа № 380/6994/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасування рішення від 14.03.2025 № 01 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яке полягає у відмові призначення пенсії за віком, на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з 06.03.2025 ОСОБА_1 .

Ухвалою від 14.04.2025 суддя відкрила спрощене провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області відмовлено у призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з підстав ненадання інформації щодо неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації. Пунктом 14-4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058, зі змінами, внесеними Законом від 25.04.2024 № 3674-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання питання обчислення страхового стажу та пенсійного забезпечення».

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. У зазначений в ухвалі строк відзив на позовну заяву не подав.

Неподання відповідачем у строк встановлений судом відзиву на позов кваліфікується судом відповідно до вимог ч. 4 ст. 159 КАС України як визнання позову.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подав відзив на позовну заяву від 28.04.2025 (вх. № 34940ел), у якому зазначає, що оскільки, позивачкою в заяві через вебпортал не надано інформації щодо неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації. Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 14.03.2025. Позивачку було повідомлено, що вона матиме право на пенсійну виплату після надання інформації щодо неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації. Отже, вважає, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у призначенні пенсії позивачці є правомірними та такими, що відповідають чинному законодавству України. Просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 06.03.2025 подала заяву про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За принципом екстериторіальності документи позивачки розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 14.03.2025 № 01 позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У рішенні, зокрема, вказано, що заявницею в заяві через вебпортал не надано інформації щодо неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації. Особа матиме право на пенсійну виплату після надання інформації щодо неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації.

Вважаючи рішення відповідача щодо відмови в призначення пенсії протиправним, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон № 1058-IV.

Частиною 1 статті 44 Закону № 1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Суд встановив, що за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняло рішення від 14.03.2025 № 01, яким відмовило в призначенні пенсії.

Підставою для відмови в призначенні пенсії є те, що заявницею в заяві через вебпортал не надано інформації щодо неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації.

Згідно з приписами пункту 14-4 розділу 15 Прикінцевих положень Закону № 1058 громадянам України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України або під час тимчасової окупації територій виїхали на підконтрольну Україні територію, виплата пенсії згідно з цим Законом проводиться за умови неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації. У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та російської федерації неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації підтверджується повідомленням про це органу Пенсійного фонду в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії.

Відповідно до довідки від 05.06.2023 № 3002- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 .

Суд встановив, що заява позивачки від 06.03.2025 не містить інформації щодо неодержання нею пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації.

Матеріалами справи не підтверджується факт того, що позивачем в заяві про призначення пенсії було наявне власне письмове підтвердження щодо неодержання нею пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації.

За таких обставин, відповідач станом на розгляд заяви позивача про призначення пенсії за віком не володів будь-якою інформацією щодо неодержання ним пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації, про що зазначив у спірному рішенні.

При цьому у рішенні зазначено, що особа матиме право на пенсійну виплату після надання інформації щодо неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації.

Інших будь-яких доводів, які б свідчили про незаконність рішення або дій відповідача у спірних правовідносинах та могли бути оцінені судом, позивачем не наведено, а тому у суду відсутні підстави вважати, що рішення відповідача є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування наявності в діях позивача ознак неправомірності, а відтак і правомірності вчинених ним дій та прийняття оскарженого рішення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо судового збору, то такий на підставі статті 139 КАС України покладається на позивача.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 20.05.2025.

Суддя Кедик М.В.