Справа № 640/13469/22
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року Справа№640/13469/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Христофорова А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕД" до Головного управління Державної податкової служби в м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Донецького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕД" до Головного управління Державної податкової служби в м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в м. Києві від 26.01.2022 року № стосовно позивача про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з військового збору на загальну суму 91 787,81 грн. (з яких за податковими зобов`язаннями 73 108,67 грн., за штрафними санкціями 18 679,14 грн.);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в м. Києві від 26.01.2022 року № стосовно позивача про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1 091 633,68 грн. (з яких за податковими зобов`язаннями 870 519,28 грн., за штрафними санкціями 221 114,40 грн.);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в м. Києві від 26.01.2022 року № стосовно позивача про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1020,00 грн., за платежем податок на доходи фізичних осіб за період І, ІV кв. 2017, ІV кв. 2018, ІІ, ІІІ, ІV кв. 2019, ІІ кв. 2020 року;

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби в м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 26.01.2022 року № про сплату позивачем своєчасно не нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 114 912,60 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 26.01.2022 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску стосовно позивача в сумі 53 276,30 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Києві від 26.01.2022 року № про застосування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску стосовно позивача в сумі 17 894,59 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 26.01.2022 року № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання звітності стосовно позивача в сумі 170,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі направлень від 07.12.2021 року №23257/26-15-07-09-02 ГУ ДПС у м. Києві та від 07.12.2021 року №№23256/26-15-07-09-02 ГУ ДПС у м. Києві співробітниками ГУ ДПС у м. Києві в період з 07.12.2021 року по 20.12.2021 року проводилась планова виїзна перевірка ТОВ «РЕД» з питань дотримання законодавства, щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2017 року по 30.09.2021 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 30.09.2021 року, військового збору за період з 01.01.2017 року по 30.09.2021 року.

За результатами такої перевірки відповідачем було складено Акт №Ж5/26-15-07-09- 02/30577485 від 18.12.2021 року. Відповідно до Акту було встановлено порушення ТОВ «РЕД», а саме невірно визначено ознаку доходу, що призвело до збільшення зобов`язання, занижене податкове зобов`язання по сплаті до бюджету податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 813 787,56 грн в тому числі за 2017 - 223 981,56 грн. 2018 - 535 680,00 грн, за 2019 - 47286,00 грн, 2020 - 6840,00 грн. В ході перевірки встановлено порушення п.70.16 ст.70, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, невірно визначено ознаку доходу, що призвело до збільшення податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб за період І, IV кв. 2017, IV кв. 2018, ІІ, ІІІ, IV кв. 2019, ІІ кв. 2020 з доходів виплачених за ознакою «157», а повинна як заробітна плата код ознаки «101».

10.01.2022 року позивачем було направлено заперечення на Акт №Ж5/26-15-07-09-02/30577485 від 18.12.2021 року. 21.01.2022 року позивачем було отримано лист відповідача від 14.01.2022 року №26-15-07-09-02-08 щодо повідомлення дати та часу розгляду заперечення, а саме 20.01.2022 року о 10 год. 00 хв., який отримано позивачем 21.01.2022 року, у зв`язку з чим у позивача не було можливості бути присутнім на зустрічі 20.01.2022 року. Листом від 20.01.2022 року відповідачем було повідомлено позивача про залишення без задоволення заперечень до Акту перевірки та Акт залишено без змін.

На підставі Акту перевірки від 18.12.2021 року, з урахуванням висновку №67/26-15-07-09-02 від 20.01.2022 року відповідачем було прийнято: ППР від 26.01.2022 року № стосовно позивача про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з військового збору на загальну суму 91 787,81 грн. (з яких за податковими зобов`язаннями 73 108,67 грн., за штрафними санкціями 18 679,14 грн.); ППР від 26.01.2022 року № стосовно позивача про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1 091 633,68 грн. (з яких за податковими зобов`язаннями 870 519,28 грн., за штрафними санкціями 221 114,40 грн.); ППР від 26.01.2022 року № стосовно позивача про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1020,00 грн., за платежем податок на доходи фізичних осіб за період І, ІV кв. 2017, ІV кв. 2018, ІІ, ІІІ, ІV кв. 2019, ІІ кв. 2020 року; вимогу Головного управління Державної податкової служби в м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 26.01.2022 року № про сплату позивачем своєчасно не нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 114 912,60 грн.; Рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 26.01.2022 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску стосовно позивача в сумі 53 276,30 грн.; Рішення Головного управління ДПС у Києві від 26.01.2022 року № про застосування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску стосовно позивача в сумі 17 894,59 грн.; Рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 26.01.2022 року № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання звітності стосовно позивача в сумі 170,00 грн.

Також позивачем зазначено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) займає посаду директора ТОВ «РЕД» за сумісництвом на підставі наказу від 10.04.2012 року № 1/1-к так як працював не повний робочий день. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований, як ФОП Головним територіальним управлінням у місті Києві 14.09.2015 № 0015252. Взято на облік Головним управлінням ДПС у м. Києві 14.09.2015 № 62 перебуває на спрощеній системі оподаткування, фактичний вид діяльності - надання інших інформаційних послуг. Основним видом діяльності ТОВ «Ред» є діяльність у сфері бухгалтерського обліку та аудиту; консультування з питань оподаткування (КВЕД 69.20). ТОВ «Ред» за весь час свого існування жодного разу будь-кому із контрагентів не надавало послуг у сфері інформатизації, у тому числі і програмування чи обслуговування серверів.

01.11.2016 року між ТОВ «РЕД» в особі ОСОБА_2 (засновника, що діяла на підставі довіреності) та ФОП ОСОБА_1 було укладено Договір про надання послуг у сфері програмування та розробки ПЗ (програмне забезпечення). Причиною укладення даного договору стало те, що Товариство потребувало розробки програмного забезпечення та періодичного його налаштування та обслуговування.

ФОП ОСОБА_1 працював на посаді директора за сумісництвом, паралельно надавав послуги іншим суб`єктам господарювання та фізичним особам із розробки програмного забезпечення, то засновник ТОВ «РЕД» ОСОБА_2 запропонувала ФОП ОСОБА_3 надавати такі послуги і ТОВ «РЕД» на ринкових засадах. Оплата послуг виконавця відбувалася також на підставі його звітів про виконані роботи за договором. На ТОВ «РЕД» станом на день укладення даного договору існувала штатна одиниця - фахівець з інформаційних технологій технік-програміст, дану посаду до 12.11.2019 року займав ОСОБА_4 .

Реальність надання послуг ФОП ОСОБА_1 підтверджується наданими первинними документами та звітами. Послуги надавалися періодично (за необхідності), а тому підприємству було недоцільно укладати трудовий договір із найманим працівником для їх надання, оскільки результат наданих послуг використовувався виключно підприємством за його замовленням. Результатом надання таких послуг було програмування серверу, який періодично (у зв`язку із хакерськими атаками, вірусами, технічною необхідністю) потребував планового чи позапланового обслуговування. Вказані послуги не належать до функціоналу та обов`язків найманих працівників підприємства. Такі послуги надавалися ФОП ОСОБА_1 без використання свого робочого місця на підприємстві та поза межами робочого часу його, як директора за сумісництвом. Підприємство дані послуги іншим контрагентам від свого імені не надавало.

З 20.03.2020 року у зв`язку із карантинними обмеженнями всі працівники Підприємства пішли у відпустку без збереження заробітної плати, в тому числі і ОСОБА_1 . Окрім того, ОСОБА_1 мав постійне місце роботи в 2020 році, займав посаду інженера- програміста в ТОВ «Спортмастер-Україна».

У зв`язку з викладеним, позивач зазначив, що надані послуги ФОП ОСОБА_1 надавалися не в ході його трудової діяльності та не відносяться до функцій і обов`язків найманих працівників підприємства, а тому відсутні порушення позивачем податкового законодавства, які встановлені у Акті перевірки відповідача, що є підставою для скасування відповідних рішень відповідача.

У поданому до суду відзиву на позовну заяву відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що на підставі направлень від 07.12.2021 року №23257/26-15-07-09-02 ГУ ДПС у м. Києві та від 07.12.2021 року №№23256/26-15-07-09-02 ГУ ДПС у м. Києві співробітниками ГУ ДПС у м. Києві в період з 07.12.2021 року по 20.12.2021 року проводилась планова виїзна перевірка ТОВ «РЕД» з питань дотримання законодавства, щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2017 року по 30.09.2021 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 30.09.2021 року, військового збору за період з 01.01.2017 року по 30.09.2021 року.

За результатами такої перевірки відповідачем було складено Акт №Ж5/26-15-07-09- 02/30577485 від 18.12.2021 року. Відповідно до Акту було встановлено порушення ТОВ «РЕД», а саме невірно визначено ознаку доходу, що призвело до збільшення зобов`язання, встановлено занижене податкове зобов`язання по сплаті до бюджету податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 813 787,56 грн в тому числі за 2017 -223 981,56 грн. 2018-535 680,00 грн, за 2019-47286,00 грн, 2020-6840,00 грн. В ході перевірки встановлено порушення п.70.16 ст.70, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, невірно визначено ознаку доходу, що призвело до збільшення податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб за період І, IV кв. 2017, IV кв. 2018, ІІ, ІІІ, IV кв. 2019, ІІ кв. 2020 з доходів виплачених за ознакою «157», а повинна як заробітна плата код ознаки «101».

З метою виконання видів діяльності зазначених в реєстраційних даних та статуті ТОВ "РЕД" (далі - Замовник), на підставі рахунків - фактур замовляв послуги обслуговування та програмування сервера у ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - Виконавець). По завершенню кожного етапу робіт Замовник та Виконавець складали акти здачі-прийняття робіт (надання послуг). ОСОБА_1 займає посаду директора за сумісництвом на підставі наказу від 10.04.2012 № 1/1-к. "РЕД" () замовляє у ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) - послуги обслуговування та програмування сервера. Факт замовлення послуг оформлено рахунками-фактурами, факт надання послуг оформлено актами здачі-прийняття робіт (надання послуг). Розрахунки за фактично надані послуги проведено в безготівковій формі шляхом перерахування з розрахункового рахунку ТОВ "РЕД" () на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

ОСОБА_1 зареєстрований як ФОП Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві 14.09.2015 № 0015252, взято на податковий облік Головним управлінням ДПС у м. Києві 14.09.2015 № НОМЕР_2 . ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на спрощеній системі і оподаткування, згідно бази даних ІТС «Податковий блок» звітність за формою 1 ДФ не подавав, працю найманих працівників не використовуй. Фактичний вид діяльності - надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у., КВЕД виду діяльності - 63.99. Інформація щодо місця здійснення діяльності в реєстраційних даних платників - відсутня.

Відповідач зазначає, що повідомлення про об`єкт оподаткування (місце проведення діяльності) ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за місцем основної реєстрації не надавались. Первинні документи за період з 01.01.2017 року по 30.09.2018 року на запит від 07.12.2021 року до перевірки частково не надано, а саме: договори, акти виконаних робіт по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

При детальному розгляді наданих до перевірки документів що підтверджують надання послуг ТОВ "РЕД" () встановлено: послуги надавались особисто ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) без залучення найманих працівників, про що свідчить відсутність подання звітності за формою 1 ДФ; робота виконувалась в інтересах ТОВ "РЕД" (), для здійснення господарської діяльності та отримання доходу. Враховуючи те, що підприємство має регламентований час роботи, та те, що виконавець одночасно є найманим працівником та ФОП, а також згідно штатного розпису на 2017-2020 роки введена штатна одиниця на посаду фахівця з інформаційних технологій технік- програміст, встановлено, що надані послуги ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) виконані в межах робочого часу. Тобто відповідач вважає, що надані послуги ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі первинних документів, належать до компетенції та обов`язків найманих працівників підприємства.

Таким чином, відповідач вважає, що ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) одночасно є працівником підприємства, а виконані роботи (надані послуги) згідно актів виконаних робіт надані в ході трудової діяльності, та відносяться до функцій та обов`язків найманих працівників підприємства. Суми доходу виплаченого в рамках надання цих послуг та робіт підлягають включенню до загального оподатковуваного доходу як заробітна плата відповідно до пп. 164.2.1 п. 164.2 ст. 164 Кодексу, а замовник та виконавець прирівнюються до працівника та роботодавця в розумінні пп. 14.1.195 та пп.14.1.222 п. 14.1 ст. 14 Кодексу та фактично є трудовими.

На підставі Акту перевірки від 18.12.2021 року, з урахуванням висновку №67/26-15-07-09-02 від 20.01.2022 року відповідачем було прийнято: ППР від 26.01.2022 року № стосовно позивача про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з військового збору на загальну суму 91 787,81 грн. (з яких за податковими зобов`язаннями 73 108,67 грн., за штрафними санкціями 18 679,14 грн.); ППР від 26.01.2022 року № стосовно позивача про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1 091 633,68 грн. (з яких за податковими зобов`язаннями 870 519,28 грн., за штрафними санкціями 221 114,40 грн.); ППР від 26.01.2022 року № стосовно позивача про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1020,00 грн., за платежем податок на доходи фізичних осіб за період І, ІV кв. 2017, ІV кв. 2018, ІІ, ІІІ, ІV кв. 2019, ІІ кв. 2020 року; вимогу Головного управління Державної податкової служби в м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 26.01.2022 року № про сплату позивачем своєчасно не нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 114 912,60 грн.; Рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 26.01.2022 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску стосовно позивача в сумі 53 276,30 грн.; Рішення Головного управління ДПС у Києві від 26.01.2022 року № про застосування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску стосовно позивача в сумі 17 894,59 грн.; Рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 26.01.2022 року № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання звітності стосовно позивача в сумі 170,00 грн.

Позивачем до суду надана відповідь на відзив, у якій останній ще раз навів доводи, що були ним наведені у позові, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.08.2022 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На виконання вимог пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2825-IX та Порядку №399 на підставі Акту приймання-передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва від 15.01.2025, згідно супровідного листа КОАС від 15.01.2025 №01-19474/25 до Донецького окружного адміністративного суду передано 4132 судові справи, у тому числі адміністративну справу №640/13469/22.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2024 року зазначену справу було передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Христофорову А.Б.

Ухвалою суду від 19 березня 2025 року прийнято до свого провадження адміністративну справу №640/13469/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕД" (вул. Мельникова, 12, м. Київ 50, 04050, ) до Головного управління Державної податкової служби м. Києві (вул. Шолуденка 33/19, м. Київ 116, 04116, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, якими він обґрунтовується, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Ухвалою суду від 16.04.2025 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕД" про заміну відповідача у справі, задоволено. Замінено відповідача у справі - Головне управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код 43141267, місцезнаходження: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116) на його правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44116011, місцезнаходження: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116).

Відповідно до статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який було неодноразово продовжено та який триває станом на дату розгляду даної справи.

02 березня 2022 року опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 року Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану року, судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

З`ясовуючи те чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

На підставі направлень від 07.12.2021 року №23257/26-15-07-09-02 ГУ ДПС у м. Києві та від 07.12.2021 року №№23256/26-15-07-09-02 ГУ ДПС у м. Києві співробітниками ГУ ДПС у м. Києві в період з 07.12.2021 року по 20.12.2021 року проводилась планова виїзна перевірка ТОВ «РЕД» з питань дотримання законодавства, щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2017 року по 30.09.2021 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 30.09.2021 року, військового збору за період з 01.01.2017 року по 30.09.2021 року.

В ході проведення перевірки платнику надано запит про надання документів від 07.12.2021 року, на який посадовими особами товариства надано документи.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не оспорюється сторонами, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) займає посаду директора ТОВ «РЕД» за сумісництвом на підставі наказу від 10.04.2012 року № 1/1-к.

Також встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований, як ФОП Головним територіальним управлінням у місті Києві 14.09.2015 № 0015252. Взято на облік Головним управлінням ДПС у м. Києві 14.09.2015 № 62 перебуває на спрощеній системі оподаткування, фактичний вид діяльності - надання інших інформаційних послуг.

Основним видом діяльності ТОВ «РЕД» є діяльність у сфері бухгалтерського обліку та аудиту; консультування з питань оподаткування (КВЕД 69.20).

01.11.2016 року між ТОВ «РЕД» в особі ОСОБА_2 (засновника, що діяла на підставі довіреності) та ФОП ОСОБА_1 було укладено Договір про надання послуг у сфері програмування та розробки ПЗ (програмне забезпечення).

Відповідно до Звіту від 11.01.2017 року про надання послуги за Договором від 01.11.2016 року для ТОВ «РЕД» ФОП ОСОБА_1 створено ІСО образів пустого входу (виконано 180 годин).

Відповідно до Акту надання послуг №УСО-000030 від 12.01.2017 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 були надані послуги згідно звіту від 11.01.2017 року на суму 121 447,00 грн.

Відповідно до Звіту від 06.10.2017 року про надання послуги за Договором від 01.11.2016 року для ТОВ «РЕД» ФОП ОСОБА_1 виконано зв`язку окремих жорстоких дисків алгоритмами входу (виконано 60 годин).

Відповідно до Акту надання послуг №УСО-00005 від 06.10.2017 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 були надані послуги згідно звіту від 06.10.2017 року на суму 40 000,00 грн.

Відповідно до Звіту від 05.10.2017 року про надання послуги за Договором від 01.11.2016 року для ТОВ «РЕД» ФОП ОСОБА_1 виконано програмне налаштування вибіркових доступів до окремих баз даних ЕОМ (виконано 46 годин).

Відповідно до Акту надання послуг №УСО-00004 від 06.10.2017 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 були надані послуги згідно звіту від 05.10.2017 року на суму 30 000,00 грн.

Відповідно до Звіту від 16.10.2017 року про надання послуги за Договором від 01.11.2016 року для ТОВ «РЕД» ФОП ОСОБА_1 виконано програмне налаштування терміналу (виконано 30 годин).

Відповідно до Акту надання послуг №УСО-00006 від 17.10.2017 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 були надані послуги згідно звіту від 16.10.2017 року на суму 20 000,00 грн.

Відповідно до Звіту від 20.10.2017 року про надання послуги за Договором від 01.11.2016 року для ТОВ «РЕД» ФОП ОСОБА_1 виконано налаштування RDP-користувачів (виконано 123 години).

Відповідно до Акту надання послуг №УСО-00007 від 20.10.2017 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 були надані послуги згідно звіту від 20.10.2017 року на суму 80 000,00 грн.

Відповідно до Звіту від 30.10.2017 року про надання послуги за Договором від 01.11.2016 року для ТОВ «РЕД» ФОП ОСОБА_1 виконано Док на користувачів із обмеженими повноваженнями (виконано 37 годин).

Відповідно до Акту надання послуг №УСО-00007 від 30.10.2017 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 були надані послуги згідно звіту від 30.10.2017 року на суму 24 348,00 грн.

Відповідно до Звіту від 31.10.2017 року про надання послуги за Договором від 01.11.2016 року для ТОВ «РЕД» ФОП ОСОБА_1 виконано Док на користувачів із обмеженими повноваженнями (виконано 20 годин).

Відповідно до Акту надання послуг №УСО-00008 від 31.10.2017 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 були надані послуги згідно звіту від 31.10.2017 року на суму 13 600,00 грн.

Відповідно до Звіту від 31.10.2017 року про надання послуги за Договором від 01.11.2016 року для ТОВ «РЕД» ФОП ОСОБА_1 виконано Док на користувачів із обмеженими повноваженнями (виконано 47 годин).

Відповідно до Акту надання послуг №УСО-00009 від 31.10.2017 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 були надані послуги згідно звіту від 31.10.2017 року на суму 31 000,00 грн.

Відповідно до Звіту від 01.11.2017 року про надання послуги за Договором від 01.11.2016 року для ТОВ «РЕД» ФОП ОСОБА_1 виконано розмежування мережевого МЕ (виконано 69 годин).

Відповідно до Акту надання послуг №УСО-00011 від 01.11.2017 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 були надані послуги згідно звіту від 01.11.2017 року на суму 45 000,00 грн.

Відповідно до Звіту від 01.11.2017 року про надання послуги за Договором від 01.11.2016 року для ТОВ «РЕД» ФОП ОСОБА_1 виконано Синхронізація з програмою Медок доступ у вибраних користувачів (виконано 11,5 годин).

Відповідно до Акту надання послуг №УСО-00012 від 01.11.2017 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 були надані послуги згідно звіту від 01.11.2017 року на суму 7 500,00 грн.

Відповідно до Звіту від 12.01.2017 року про надання послуги за Договором від 01.11.2016 року для ТОВ «РЕД» ФОП ОСОБА_1 виконано розробку програмного забезпечення алгоритму налаштування АДРЕСА_1 та інших з`єднань на сервері (період листопад грудень 2016 року).

Відповідно до Акту надання послуг №УСО-00031 від 12.01.2017 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 були надані послуги згідно звіту від 12.01.2017 року на суму 821 447,00 грн.

Відповідно до Звіту від 10.11.2017 року про надання послуги за Договором від 01.11.2016 року для ТОВ «РЕД» ФОП ОСОБА_1 виконано впровадження системи обміну з клієнтами (по базах) (виконано 30 годин).

Відповідно до Акту надання послуг №УСО-00013 від 10.11.2017 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 були надані послуги згідно звіту від 10.11.2017 року на суму 20 000,00 грн.

Також в матеріалах справи наявні звіти про надання послуг від 28.02.2019 року, від 31.01.2019 року, 14.12.2018 року, 15.10.2018 року, 25.10.2018 року, 05.11.2018 року, від 28.12.2019 року, від 29.05.2020 року, від 21.05.2020 року, від 22.05.2020 року, від 12.05.2020 року, від 31.07.2019 року.

Наказом від 12 листопада 2019 року №017 звільнено ОСОБА_4 , фахівця з інформаційних технологій техніка програміста, з 12 листопада 2019 року за згодою сторін.

Відповідно до Наказу №9-к від 16.03.2020 року надано ОСОБА_1 , директору, відпустку без збереження заробітної плати за угодою сторін на період карантину з 17.03.2020 року по 03.04.2020 року включно або до іншої, більш пізньої, дати закінчення оголошення карантину, в разі продовження його строку рішенням КМУ.

Відповідно до довідки про заробітну плату та інші доходи ОСОБА_1 за основним місцем роботи в ТОВ «СПОРТМАСТЕР УКРАЇНА», посада інженер-програміст, у період з січня 2020 року по грудень 2020 року включно нараховано заробітну плату у розмірі 172 893,60 грн.

Відповідно до посвідчення Територіальної оборони №58 ОСОБА_1 був волонтером до 31.05.2022 року.

За результатами перевірки відповідачем було складено Акт №Ж5/26-15-07-09- 02/30577485 від 18.12.2021 року.

Відповідно до Акту було встановлено порушення ТОВ «РЕД», а саме невірно визначено ознаку доходу, що призвело до збільшення зобов`язання, занижене податкове зобов`язання по сплаті до бюджету податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 813 787,56 грн в тому числі за 2017 -223 981,56 грн. 2018-535 680,00 грн, за 2019-47286,00 грн, 2020-6840,00 грн.

В ході перевірки встановлено порушення:

пп. 51.1 ст.51, п.70.16 ст.70, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, р. ІІ "Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум з них податку", затвердженого наказом Мінфіну України від 13.01.2015 № 4 а саме, невірно визначено ознаку доходу, що призвело до збільшення податкового зобов`язання;

пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 з врахуванням пп. 164.2.1 п. 164.2 ст. 164, п. 54.2 ст. 54, п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті до бюджету податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 813787, грн. у тому числі за 2017 - 233981, 56 грн., 2018 - 535680 грн., 2019 - 47286 грн., 2020 - 6840 грн.;

пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 з врахуванням п. 54.2 ст. 54, п. 57.1 ст. 57, пп. 168.1.5 п. 168.1, пп. 168.4.4, 168.4.7 п. 168.4 ст. 168, п. 171.1 ст. 171 пп. "е" п.176.1 ст. 176 Податкового кодексу України в результаті чого підприємством несвоєчасно перераховано до відповідного бюджету утриманий податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 56731,72 грн., в тому числі за період липень - грудень 2019 - 30775,62 грн., січень - грудень 2020 - 18178,42 грн., січень - серпень 2021 - 7777,68 грн.;

п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ з урахуванням ст. 176, пп. 164.2.1 п.164.2 ст. 164, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобовязання по сплаті до бюджету військового збору на загальну суму 67815,63 грн., в тому числі за 2017 - 18665,13 грн., 2018 - 44640 грн., 2019 - 3940,5 грн., 2020 - 570 грн.;

пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 з урахуванням п. 54.2 ст. 54, абз. 2 п. 57.1 ст. 57, п. 87.9 ст. 87, пп. 168.1.2, пп. 168.1.5 п. 168.1, пп. 168.4.4 п.п 168.4.7 п. 168.4 ст. 168, п. 171.1 ст. 171, пп. "е" п.176.1 ст. 176, пп. 1.1 - 1.6 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України в результаті чого підприємством несвоєчасно сплачено до відповідного бюджету утриманий військовий збір на загальну суму 3959,33 грн. в т.ч за січень - серпень 2017 року на суму 3055,79 грн., квітень - червень 2019 на суму 903, 54 грн. та не перераховано до відповідного бюджету утриманий військовий збір на суму 5293,04 грн., в т.ч. за червень - грудень 2019 на суму 3054,96 грн., січень - лютий 2020 - 913,20 грн., червень - грудень 2020 - 601,74 грн., січень - серпень 2021 - 723.14 грн.;

п. 1 ч.1 ст. 7, п. 5 ст.8 Закону України від 08.07.2010 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", в результаті чого занижено зобовязання по сплаті єдиного внеску на загальну суму 114912, 60 грн., в тому числі за 2017- 17875 грн., за 2018 - 48396,7 грн., за 2019 - 40280,90 грн., за 2020 - 8360 грн.;

п.1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 08.07.2010 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", в результаті несвоєчасного перерахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за листопад 2017, січень - лютий 2018, червень - липень 2018, жовтень 2018, грудень 2018, лютий 2019, квітень 2019, липень 2019, листопад 2019, липень 2020, січень 2021, квітень 2021;

п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України від 08.07.2010 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" а саме, несвоєчасне подання звіту за травень 2017 року.

10.01.2022 року позивачем було направлено заперечення на Акт №Ж5/26-15-07-09- 02/30577485 від 18.12.2021 року. 21.01.2022 року позивачем було отримано лист відповідача від 14.01.2022 року №26-15-07-09-02-08 щодо повідомлення дати та часу розгляду заперечення, а саме 20.01.2022 року о 10 год. 00 хв., який отримано позивачем 21.01.2022 року.

Листом від 20.01.2022 року відповідачем було повідомлено позивача про залишення без задоволення заперечень до Акту перевірки та Акт залишено без змін.

На підставі Акту перевірки від 18.12.2021 року, з урахуванням висновку №67/26-15-07-09-02 від 20.01.2022 року відповідачем було прийнято:

ППР від 26.01.2022 року № стосовно позивача про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з військового збору на загальну суму 91 787,81 грн. (з яких за податковими зобов`язаннями 73 108,67 грн., за штрафними санкціями 18 679,14 грн.);

ППР від 26.01.2022 року № стосовно позивача про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1 091 633,68 грн. (з яких за податковими зобов`язаннями 870 519,28 грн., за штрафними санкціями 221 114,40 грн.);

ППР від 26.01.2022 року № стосовно позивача про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1020,00 грн., за платежем податок на доходи фізичних осіб за період І, ІV кв. 2017, ІV кв. 2018, ІІ, ІІІ, ІV кв. 2019, ІІ кв. 2020 року;

вимогу Головного управління Державної податкової служби в м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 26.01.2022 року № про сплату позивачем своєчасно не нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 114 912,60 грн.;

Рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 26.01.2022 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску стосовно позивача в сумі 53 276,30 грн.;

Рішення Головного управління ДПС у Києві від 26.01.2022 року № про застосування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску стосовно позивача в сумі 17 894,59 грн.;

Рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 26.01.2022 року № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання звітності стосовно позивача в сумі 170,00 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основним нормативно-правовим актом, що врегульовує спірні правовідносини є Податковий Кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI.

Положеннями статті 14 ПК України надано визначення таких понять:

- заробітна плата для цілей розділу IV цього Кодексу - основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв`язку з відносинами трудового найму згідно із законом (підпункт 14.1.48);

- податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу (підпункт 14.1.180);

- працівник - фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону (підпункт 14.1.195);

- роботодавець - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ чи її представництво) або самозайнята особа, яка використовує найману працю фізичних осіб на підставі укладених трудових договорів (контрактів) та несе обов`язки із сплати їм заробітної плати, а також нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету, нарахувань на фонд оплати праці, інші обов`язки, передбачені законами.

Для цілей розділу IV цього Кодексу до роботодавця прирівнюються юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ чи її представництво), постійне представництво нерезидента або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) дохід за виконання роботи та/або надання послуги згідно із цивільно-правовим договором у разі, якщо буде встановлено, що відносини за таким договором фактично є трудовими (підпункт 14.1.222 ПК України).

Відповідно до пункту 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 162.1.3 пункту 162.1 статті 162 ПК України передбачено, що платником є податковий агент.

Згідно з положеннями підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Відповідно до підпунктів 168.1.1, 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

За змістом підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 ПК України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (пункт 171.1 статті 171 ПК України).

Особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, за вимогами пункту 176.2 статті 176 ПК України, зобов`язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку тa оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування.

Крім того, як вбачається з пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Підпунктом 1.2 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу (загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід фізичної особи).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року № 2464-VI, платниками єдиного внеску є підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI).

Абзацом 1 пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону визначено, що для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, єдиний внесок нараховується на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

За частинами 3-5 статті 7 Закону № 2464-VI нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, не зменшені на суму відрахувань податків, інших обов`язкових платежів, що відповідно до закону сплачуються із зазначених сум, та на суми утримань, що здійснюються відповідно до закону або за договорами позики, придбання товарів та виплат на інші цілі за дорученням отримувача.

Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону № 2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

При нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам з джерел не за основним місцем роботи ставка єдиного внеску, встановлена цією частиною, застосовується до визначеної бази нарахування незалежно від її розміру.

Суд зазначає, що згідно ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів (п. 10 ст. 9 Закону № 2464-VI).

Відповідно до частин 11 та 12 статті 9 Закону № 2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до пункту 3 частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464-VI, орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.За ст. 25 Закону № 2464-VI рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до пункту 162.1. Податкового кодексу України платниками податку на доходи фізичних осіб є:

пп. 162.1.1. фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи;

пп. 162.1.1-1. фізична особа - резидент, яка володіє та/або користується (орендує (суборендує), на умовах емфітевзису, постійно користується) земельними ділянками, віднесеними до сільськогосподарських угідь, у частині мінімального податкового зобов`язання;

пп. 162.1.2. фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні;

пп. 162.1.3. податковий агент.

Відповідно до пункту 163.1. Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є:

пп. 163.1.1. загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід;

пп. 163.1.2. доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання);

пп. 163.1.3. іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до пункту 163.2. Податкового кодексу України об`єктом оподаткування нерезидента є:

пп. 163.2.1. загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід з джерела його походження в Україні;

пп.163.2.2. доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України базою оподаткування доходів фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктами 164.1.2 та 164.1.3 пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України встановлено, що загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця. Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію щодо відмінностей між трудовими та цивільними (господарськими) правовідносинами.

Так, Верховним Судом при розгляді справ, пов`язаних із перекваліфікацією правовідносин між суб`єктами господарювання та фізичною особою-підприємцем, виділено ряд основних ознак, що відрізняє цивільні (господарські) відносини від трудових:

- трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності.

В той же час, за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

Отже, трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт (постанови від 4 липня 2018 року у справі №820/1432/17, від 13 червня 2019 року у справі №815/954/18, від 25 листопада 2021 року у справі №826/14117/14);

- основними ознаками трудового договору, є: праця юридично несамостійна, протікає в рамках певного підприємства, установи, організації (юридичної особи) або в окремого громадянина (фізичної особи); шляхом виконання в роботі вказівок і розпоряджень власника або уповноваженого ним органу; праця має гарантовану оплату; виконання роботи певного виду (трудової функції); трудовий договір, як правило, укладається на невизначений час; здійснення трудової діяльності відбувається, як правило, в складі трудового колективу; виконання протягом встановленого робочого часу певних норм праці; встановлення спеціальних умов матеріальної відповідальності; застосування заходів дисциплінарної відповідальності; забезпечення роботодавцем соціальних гарантій. Зокрема, відповідальність працівника за трудовим договором регулюється лише імперативними нормами (КЗпП України та інших актів трудового законодавства), що не можуть змінюватися сторонами у договорі, а відповідальність виконавця послуг у цивільно-правових відносинах визначається в договорі, а те, що ним не врегульовано - чинним законодавством України (постанова від 6 жовтня 2021 року у справі №420/502/19);

- на відміну від господарських правовідносин, у трудових правовідносинах виплати особі винагороди у грошовій або натуральній формі здійснюються за роботи (послуги), виконувані в інтересах іншої особи, ці виплати є періодичними, тобто оплата носить системний характер за послуги (роботи), наданні в процесі виконання конкретної трудової функції (постанова 7 вересня 2020 року у справі №520/526/19).

За таких обставин в умовах дії такого принципу фінансової звітності, як превалювання сутності над формою, який полягає в тому, що операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми, встановлення дійсної сутності правовідносин між суб`єктом господарювання та фізичною особою-підприємцем мають визначальне значення для вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) займає посаду директора ТОВ «РЕД» за сумісництвом на підставі наказу від 10.04.2012 року № 1/1-к.

Крім того, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований, як ФОП Головним територіальним управлінням у місті Києві 14.09.2015 № 0015252. Взято на облік Головним управлінням ДПС у м. Києві 14.09.2015 № 62 перебуває на спрощеній системі оподаткування, фактичний вид діяльності - надання інших інформаційних послуг.

Основним видом діяльності ТОВ «Ред» є діяльність у сфері бухгалтерського обліку та аудиту; консультування з питань оподаткування (КВЕД 69.20).

01.11.2016 року між ТОВ «РЕД» в особі ОСОБА_2 (засновника, що діяла на підставі довіреності) та ФОП ОСОБА_1 було укладено Договір про надання послуг у сфері програмування та розробки ПЗ (програмне забезпечення).

Відповідно до Акту надання послуг №УСО-00005 від 06.10.2017 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 були надані послуги згідно звіту від 06.10.2017 року на суму 40 000,00 грн, згідно якого ФОП ОСОБА_1 виконано зв`язку окремих жорстоких дисків алгоритмами входу (виконано 60 годин).

Відповідно до Акту надання послуг №УСО-000030 від 12.01.2017 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 були надані послуги згідно звіту від 11.01.2017 року на суму 121 447,00 грн., згідно якого ФОП ОСОБА_1 створено ІСО образів пустого входу (виконано 180 годин).

Відповідно до Акту надання послуг №УСО-00004 від 06.10.2017 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 були надані послуги згідно звіту від 05.10.2017 року на суму 30 000,00 грн., згідно якого ФОП ОСОБА_1 виконано програмне налаштування вибіркових доступів до окремих баз даних ЕОМ (виконано 46 годин).

Відповідно до Акту надання послуг №УСО-00006 від 17.10.2017 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 були надані послуги згідно звіту від 16.10.2017 року на суму 20 000,00 грн., згідно якого ФОП ОСОБА_1 виконано програмне налаштування терміналу (виконано 30 годин).

Відповідно до Акту надання послуг №УСО-00007 від 20.10.2017 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 були надані послуги згідно звіту від 20.10.2017 року на суму 80 000,00 грн., згідно якого ФОП ОСОБА_1 виконано налаштування RDP-користувачів (виконано 123 години).

Відповідно до Акту надання послуг №УСО-00007 від 30.10.2017 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 були надані послуги згідно звіту від 30.10.2017 року на суму 24 348,00 грн., згідно якого ФОП ОСОБА_1 виконано Док на користувачів із обмеженими повноваженнями (виконано 37 годин).

Відповідно до Акту надання послуг №УСО-00008 від 31.10.2017 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 були надані послуги згідно звіту від 31.10.2017 року на суму 13 600,00 грн., згідно якого ФОП ОСОБА_1 виконано Док на користувачів із обмеженими повноваженнями (виконано 20 годин).

Відповідно до Акту надання послуг №УСО-00009 від 31.10.2017 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 були надані послуги згідно звіту від 31.10.2017 року на суму 31 000,00 грн., згідно якого ФОП ОСОБА_1 виконано Док на користувачів із обмеженими повноваженнями (виконано 47 годин).

Відповідно до Акту надання послуг №УСО-00011 від 01.11.2017 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 були надані послуги згідно звіту від 01.11.2017 року на суму 45 000,00 грн., згідно якого ФОП ОСОБА_1 виконано розмежування мережевого МЕ (виконано 69 годин).

Відповідно до Акту надання послуг №УСО-00012 від 01.11.2017 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 були надані послуги згідно звіту від 01.11.2017 року на суму 7 500,00 грн., згідно якого ФОП ОСОБА_1 виконано Синхронізація з програмою Медок доступ у вибраних користувачів (виконано 11,5 годин).

Відповідно до Акту надання послуг №УСО-00031 від 12.01.2017 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 були надані послуги згідно звіту від 12.01.2017 року на суму 821 447,00 грн., згідно якого ФОП ОСОБА_1 виконано розробку програмного забезпечення алгоритму налаштування АДРЕСА_1 та інших з`єднань на сервері (період листопад грудень 2016 року).

Відповідно до Акту надання послуг №УСО-00013 від 10.11.2017 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 були надані послуги згідно звіту від 10.11.2017 року на суму 20 000,00 грн., згідно якого ФОП ОСОБА_1 виконано впровадження системи обміну з клієнтами (по базах) (виконано 30 годин).

Також в матеріалах справи наявні звіти про надання послуг від 28.02.2019 року, від 31.01.2019 року, 14.12.2018 року, 15.10.2018 року, 25.10.2018 року, 05.11.2018 року, від 28.12.2019 року, від 29.05.2020 року, від 21.05.2020 року, від 22.05.2020 року, від 12.05.2020 року, від 31.07.2019 року.

Наказом від 12 листопада 2019 року №017 звільнено ОСОБА_4 , фахівця з інформаційних технологій техніка програміста, з 12 листопада 2019 року за згодою сторін.

Відповідно до Наказу №9-к від 16.03.2020 року надано ОСОБА_1 , директору, відпустку без збереження заробітної плати за угодою сторін на період карантину з 17.03.2020 року по 03.04.2020 року включно або до іншої, більш пізньої, дати закінчення оголошення карантину, в разі продовження його строку рішенням КМУ.

Відповідно до довідки про заробітну плату та інші доходи ОСОБА_1 за основним місцем роботи в ТОВ «СПОРТМАСТЕР УКРАЇНА», посада інженер-програміст, у період з січня 2020 року по грудень 2020 року включно нараховано заробітну плату у розмірі 172 893,60 грн.

Відповідно до посвідчення Територіальної оборони № НОМЕР_3 ОСОБА_1 був волонтером до 31.05.2022 року.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець і фізична особа ОСОБА_1 - директор позивача виконували різні функціональні обов`язки, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та обраними видами економічної діяльності ФОП ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Як вже зазначалось судом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований, як ФОП Головним територіальним управлінням у місті Києві 14.09.2015 № 0015252. Взято на облік Головним управлінням ДПС у м. Києві 14.09.2015 № 62 перебуває на спрощеній системі оподаткування, фактичний вид діяльності - надання інших інформаційних послуг.

01.11.2016 року між ТОВ «РЕД» в особі ОСОБА_2 (засновника, що діяла на підставі довіреності) та ФОП ОСОБА_1 було укладено Договір про надання послуг у сфері програмування та розробки ПЗ (програмне забезпечення).

Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 в якості фізичної особи-підприємця надавав: послуги щодо програмування та розробки ПЗ (програмне забезпечення).

Суд зазначає та враховує, що законодавством не забороняється здійснення фізичною особою, зареєстрованою в якості ФОП, виконувати послуги в межах господарської діяльності у будні або вихідні дні, а також у неробочий час.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 виконував послуги (роботи) за договором, укладеним з позивачем, та, предмет яких описаний у таблиці № 3 акту перевірки, не під час здійснення трудової діяльності, оскільки вказані послуги та роботи не належать до функцій та обов`язків, покладених на директора позивача або заступника директора згідно з посадовою інструкцією. Надання послуг (виконання робіт) підтверджується актами наданих послуг, повний перелік яких перелічений у акті перевірки та міститься у матеріалах справи.

Суд вважає, що доводи відповідача про те, що ФОП ОСОБА_1 надавав послуги в межах робочого часу (під час) виконання основних функцій працівника підприємства не знайшло свого обґрунтування при аналізі первинних документів та акту перевірки.

Крім того, судом встановлено, що контролюючим органом не встановлено відсутність обов`язкових реквізитів в актах наданих послуг, укладених з позивачем, які підтверджують здійснення господарської операції та складання їх належним чином. Зокрема, факт фактичного надання вищевказаних послуг не заперечується в акті перевірки.

Як передбачено ст. 1, ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо). Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Таким чином, акти наданих послуг, які перелічені в акті перевірки, та, які містяться в матеріалах справи, є первинними документами, що підтверджують надання послуг (виконання робіт) з боку ФОП ОСОБА_1 на користь ТОВ "РЕД".

При цьому, суд враховує, що ФОП ОСОБА_1 , маючи прибуток від своєї діяльності в межах взаємовідносин з позивачем, сплачував як ФОП всі необхідні податки.

Крім того, суд зазначає, що відповідач не встановив зміст (суть) правовідносин позивача з ФОП ОСОБА_1 , обов`язки (функції) ФОП ОСОБА_1 у таких відносинах і, як наслідок, не надав правової оцінки природі виплаченого на його користь доходів (коштів), тому передчасно вказав на можливість кваліфікації як таких, що отримані від здійснення трудової діяльності.

Відтак, суд встановив, що у взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_1 позивач не є податковим агентом ФОП ОСОБА_1 та не має обов`язку оподаткування виплачених вказаним суб`єктам господарювання доходів (коштів).

Суд зазначає, що укладений договір між ТОВ «РЕД» та ФОП ОСОБА_1 не містить ознак трудового договору, з огляду на відсутність: обов`язку виконавця бути присутнім на підприємстві у визначені робочі години; обов`язку дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку; обов`язку підприємства забезпечувати виконавця матеріально-технічною базою; регламентації процесу праці, часу та тривалості робочого часу.

Також, суд зазначає, що виконання ФОП ОСОБА_1 своїх обов`язків за укладеними договором було неможливе у межах здійснення ним своїх трудових функцій на підприємстві. У той же час, суд враховує, що надання послуг за договором підтверджується відповідними актами, перелік яких наведений у таблиці № 3 акту перевірки.

Крім того, судом встановлено, що документи, які додані до матеріалів справи підтверджують, що ФОП ОСОБА_1 , з яким позивач мав господарські відносини в межах обраних ними видів діяльності, зареєстровані як суб`єкти підприємницької діяльності, надавали послуги згідно з цивільно-правового договору, який не містять ознаки трудового, і сторони цього договору не можуть бути прирівняні до працівника чи роботодавця відповідно до підпунктів 14.1.195 та 14.1.222 пункту 14.1 статті 14 ПК України.

Відповідно до частини першої статті 43 Господарського кодексу України підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

Згідно зі статтею 44 Господарського кодексу України підприємництво здійснюється зокрема на основі вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності, самостійного формування підприємцем програми діяльності та вибору постачальників.

Стаття 174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов`язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об`єктів інтелектуальної власності та інших дій суб`єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Відповідно до частини першої статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі статтею 176 Господарського кодексу України організаційно-господарськими визнаються господарські зобов`язання, що виникають у процесі управління господарською діяльністю між суб`єктом господарювання та суб`єктом організаційно-господарських повноважень, в силу яких зобов`язана сторона повинна здійснити на користь другої сторони певну управлінсько-господарську (організаційну) дію або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Отже, Господарський кодекс України розрізняє види господарських зобов`язань суб`єкта господарювання з іншими особами в залежності від характеру дій, які зобов`язана сторона повинна вчинити на користь другої сторони, а суб`єкт господарювання вільний у виборі контрагента та укладенні договору.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 14 листопада 2018 року по справі №826/1432/17.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 627 Цивільного кодексу України встановлює, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Натомість, роблячи висновок, що відносини між позивачем та ФОП ОСОБА_1 за договором фактично є трудовим, а надані товариством акти наданих послуг не можуть вважатися первинними документами, які підтверджують наявність цивільно-правових відносин, відповідачем не наведено відповідних мотивів, з посиланням на конкретні умови договорів, їх зміст, а також норми законодавства, за яких такі документи, надані позивачем, не є прийнятними.

Відтак, встановивши, що ФОП ОСОБА_1 , з якими позивач мав господарські відносини в межах обраних ними видів діяльності, зареєстровані як суб`єкти підприємницької діяльності, надавали товариству послуги згідно з цивільно-правовими договорами, які не містять ознак трудових й сторони цих угод не можуть бути прирівняні до працівника чи роботодавця відповідно до підпунктів 14.1.195 та 14.1.222 пункту 14.1 статті 14 ПК України, суд приходить до висновку, що позивач не є податковим агентом по відношенню до вказаних суб`єктів господарської діяльності.

Суд також вважає необхідним застосувати в даній справі висновок Верховного Суду викладений у постанові від 02 травня 2023 року у справі № 640/10734/19 про те, що податковим кодексом України визначено різний порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою у вигляді заробітної плати від роботодавця, який виступає податковим агентом, та доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності. Враховуючи укладені трудові договори, актів здачі-прийняття наданих послуг, трудовий розпорядок, права та обов`язки робітника, специфіки, характеру наданих послуг, погоджених сторонами умов їх надання, відсутні підстави для висновку, що послуги надавалися, чи повинні були бути надані лише у робочий час в робочі дні у період часу з 9 години ранку до 6 години вечора. Відповідно, відсутні і підстави для висновку про надання цими фізичними особами-підприємцями послуг в рамках звичайної трудової діяльності. Відповідно до характеру замовлених робіт, останні могли бути виконані у будь-який період часу, в тому числі і в позаробочий час. Нарахування та сплата податків позивачем як замовником послуг за виконані роботи (надані послуги) згідно з цивільно-правовими договорами відповідає вимогам податкового законодавства, що свідчить про протиправність донарахування контролюючим органом позивачеві грошових зобов`язань з податку з доходів фізичних осіб та застосування до нього штрафних санкцій.

Відтак, за цією справою з 2017 року позивач не виступав податковим агентом ФОП ОСОБА_1 , вказаний суб`єкт господарської діяльності надавав послуги (виконував роботи) згідно з цивільно-правовим договором, та як наслідок, нараховані контролюючим органом зобов`язання з ЄСВ, ПДФО є протиправними, у тому числі і сформована контролюючим органом податкова вимога про сплату боргу (недоїмки).

В той же час, відповідач не надав суду жодних належних та достатніх доказів на спростування встановлених судом в ході розгляду справи обставин.

Таким чином, суд вважає, що висновки податкового органу про порушення позивачем:

пп. 51.1 ст.51, п.70.16 ст.70, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, р. ІІ "Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум з них податку", затвердженого наказом Мінфіну України від 13.01.2015 № 4 а саме, невірно визначено ознаку доходу, що призвело до збільшення податкового зобов`язання;

пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 з врахуванням пп. 164.2.1 п. 164.2 ст. 164, п. 54.2 ст. 54, п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті до бюджету податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 813787, грн. у тому числі за 2017 - 233981, 56 грн., 2018 - 535680 грн., 2019 - 47286 грн., 2020 - 6840 грн.;

пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 з врахуванням п. 54.2 ст. 54, п. 57.1 ст. 57, пп. 168.1.5 п. 168.1, пп. 168.4.4, 168.4.7 п. 168.4 ст. 168, п. 171.1 ст. 171 пп. "е" п.176.1 ст. 176 Податкового кодексу України в результаті чого підприємством несвоєчасно перераховано до відповідного бюджету утриманий податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 56731,72 грн., в тому числі за період липень - грудень 2019 - 30775,62 грн., січень - грудень 2020 - 18178,42 грн., січень - серпень 2021 - 7777,68 грн.;

п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ з урахуванням ст. 176, пп. 164.2.1 п.164.2 ст. 164, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті до бюджету військового збору на загальну суму 67815,63 грн., в тому числі за 2017 - 18665,13 грн., 2018 - 44640 грн., 2019 - 3940,5 грн., 2020 - 570 грн.;

пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 з урахуванням п. 54.2 ст. 54, абз. 2 п. 57.1 ст. 57, п. 87.9 ст. 87, пп. 168.1.2, пп. 168.1.5 п. 168.1, пп. 168.4.4 п.п 168.4.7 п. 168.4 ст. 168, п. 171.1 ст. 171, пп. "е" п.176.1 ст. 176, пп. 1.1 - 1.6 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України в результаті чого підприємством несвоєчасно сплачено до відповідного бюджету утриманий військовий збір на загальну суму 3959,33 грн. в т.ч за січень - серпень 2017 року на суму 3055,79 грн., квітень - червень 2019 на суму 903, 54 грн. та не перераховано до відповідного бюджету утриманий військовий збір на суму 5293,04 грн., в т.ч. за червень - грудень 2019 на суму 3054,96 грн., січень - лютий 2020 - 913,20 грн., червень - грудень 2020 - 601,74 грн., січень - серпень 2021 - 723.14 грн.;

п. 1 ч.1 ст. 7, п. 5 ст.8 Закону України від 08.07.2010 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", в результаті чого занижено зобов`язання по сплаті єдиного внеску на загальну суму 114912, 60 грн., в тому числі за 2017- 17875 грн., за 2018 - 48396,7 грн., за 2019 - 40280,90 грн., за 2020 - 8360 грн.;

п.1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 08.07.2010 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", в результаті несвоєчасного перерахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за листопад 2017, січень - лютий 2018, червень - липень 2018, жовтень 2018, грудень 2018, лютий 2019, квітень 2019, липень 2019, листопад 2019, липень 2020, січень 2021, квітень 2021;

п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України від 08.07.2010 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" а саме, несвоєчасне подання звіту за травень 2017 року, є хибними та такими, що суперечать приписам, діючого на час виникнення спірних правовідносин, законодавства.

Враховуючи вищезазначене та встановлене, суд вважає за необхідне визнати протиправними та скасувати ППР від 26.01.2022 року №; ППР від 26.01.2022 року №; ППР від 26.01.2022 року №; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 26.01.2022 року №; Рішення від 26.01.2022 року №; Рішення від 26.01.2022 року №; Рішення від 26.01.2022 року №.

Відповідно до частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування та питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (абз. 2 ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно судом встановлено протиправність прийнятих відповідачем спірних рішень ГУ ДПС у м. Києві, а саме, ППР від 26.01.2022 року №; ППР від 26.01.2022 року №; ППР від 26.01.2022 року №; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 26.01.2022 року №; Рішення від 26.01.2022 року №; Рішення від 26.01.2022 року №; Рішення від 26.01.2022 року №, такі рішення не відповідають вимогам ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягають скасуванню.

Згідно ч. ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «RuizTorija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно з вимогами пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема також витрат на професійну правничу допомогу.

Позивачем сплачено судовий збір за подання позову до суду 20 565,00 грн.

За правилами ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 20 565,00 гривень, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Державної податкової служби у місті Києві.

Крім того, суд зазначає, що в позовній заяві позивач просить стягнути витрати на правничу допомогу, однак станом на час вирішення справи судом позивачем не заявлено до стягнення витрат з правничої допомоги та не надано доказів понесення таких витрат, що не позбавляє позивача права подати до суду відповідну заяву із доказами, із дотриманням ч. 7 ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 2, 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕД" (вул. Мельникова, 12, м. Київ 50, 04050, ) до Головного управління Державної податкової служби в м. Києві як відокремленого підрозділу ДПС України (вул. Шолуденка 33/19, м. Київ 116, 04116, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в м. Києві від 26.01.2022 року № стосовно позивача про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з військового збору на загальну суму 91 787,81 грн. (з яких за податковими зобов`язаннями 73 108,67 грн., за штрафними санкціями 18 679,14 грн.).

Визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в м. Києві від 26.01.2022 року № стосовно позивача про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1 091 633,68 грн. (з яких за податковими зобов`язаннями 870 519,28 грн., за штрафними санкціями 221 114,40 грн.).

Визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в м. Києві від 26.01.2022 року № стосовно позивача про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1020,00 грн., за платежем податок на доходи фізичних осіб за період І, ІV кв. 2017, ІV кв. 2018, ІІ, ІІІ, ІV кв. 2019, ІІ кв. 2020 року.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби в м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 26.01.2022 року № про сплату позивачем своєчасно не нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 114 912,60 грн.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 26.01.2022 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску стосовно позивача в сумі 53 276,30 грн.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Києві від 26.01.2022 року № про застосування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску стосовно позивача в сумі 17 894,59 грн.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 26.01.2022 року № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання звітності стосовно позивача в сумі 170,00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕД" (вул. Мельникова, 12, м. Київ 50, 04050, ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 20 565 (двадцять тисяч п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в м. Києві як відокремленого підрозділу ДПС України (вул. Шолуденка 33/19, м. Київ 116, 04116, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 19 травня 2025 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.Б. Христофоров