Справа № 620/2694/25
Суддя: Олена ЛУКАШОВА
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 року Чернігів Справа № 620/2694/25

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Лукашової О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради, в якому просить:

визнати протиправними дії Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради щодо відмови виготовити та передати мені нову транспортну пільгову картку для безоплатного проїзду автобусними та тролейбусними маршрутами міста Чернігова у відповідності до вимог статті 6 Закону України від 24 березня 1998 року №203-ВР/98 «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист»;

зобов`язати Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради виготовити та передати мені нову транспортну пільгову картку для безоплатного проїзду автобусними та тролейбусними маршрутами міста Чернігова у відповідності до вимог статті 6 Закону України від 24 березня 1998 року №203-ВР/98 «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відмова відповідача у виготовленні нової транспортної пільгової картки позивачу є протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що з метою забезпечення обліку кількості перевезених пасажирів пільгових категорій громадян та компенсації перевізникам пов`язаних з цим витрат, рішенням виконавчого комітету міської ради від 03 серпня 2023 року № 480 затверджено Порядок видачі пільгових транспортних карток окремим категоріям громадян для проїзду у громадському транспорті загального користування міста Чернігова (далі - Порядок). У відповідності до пункту 7 Порядку, в межах виконання Програми на Департамент, як виконавчий орган Чернігівської міської ради, покладались наступні функції: збір заяв та введення даних осіб, які користуються правом пільгового проїзду, у відповідний реєстр та видача пільгових карток . Водночас, пунктом 3 Порядку визначено, що виготовлення пільгових транспортних карток, фінансування витрат виготовлення та подальшу їх передачу до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради забезпечує суб`єкт господарювання, який був визначений на конкурсних засадах оператором автоматизованої системи обліку оплати проїзду у міському пасажирському автомобільному транспорті міста Чернігова. А згідно з пунктом 12 Порядку підставою для звернення до Департаменту із заявою про заміну транспортної картки є лише виявлення користувачем несправності в роботі пільгової транспортної картки, що виникла не з вини користувача. При цьому до заяви додається несправна транспортна картка. Таким чином, Департамент не може, в силу відсутності таких повноважень, виготовити Позивачу нову транспортну пільгову картку. Крім того, вказує, що згідно з розпорядженням начальника Чернігівської міської військової адміністрації Чернігівського району Чернігівської області від 28 березня 2025 № 65 «Про забезпечення безоплатного проїзду окремих категорій громадян в міському електро- та автомобільному транспорті загального користування м. Чернігова» міська рада з 01 квітня 2025 року повинна організувати та забезпечити безоплатне перевезення в міському електро- та автомобільному транспорті загального користування м. Чернігова громадян, які визначені в Додатку 1 та Додатку 2 Програми компенсації пільгових перевезень окремих категорій громадян в міському електро- та автомобільному транспорті загального користування на 2025-2027 роки.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій останній не погоджується із аргументами відповідача та просить задовольнити позов у повному обсязі. Вказує, що відповідачем видано позивачу транспортну пільгову картку №851953, проте така не передбачає безоплатного проїзду автомобільним транспортом загального користування в м. Чернігові, а тому, на думку позивача, підлягає заміні або перепрограмуванню безперешкодно та безкоштовно. Крім того, вказує, що на офіційних сайтах Чернігівської міської ради та Чернігівської міської військової адміністрації інформація про внесення змін до проекту Програми або її затвердження відсутня.

У запереченні на відповідь на відзив, відповідач вказує, що відповідно до розпорядження начальника Чернігівської міської військової адміністрації Чернігівського району Чернігівської області від 27 лютого 2025 року № 43 «Про затвердження Програми компенсації пільгових перевезень окремих категорій громадян в міському електро- та автомобільному транспорті загального користування на 2025-2027 роки» та розпорядження начальника Чернігівської міської військової адміністрації Чернігівського району Чернігівської області від 28 березня 2025 № 65 «Про забезпечення безоплатного проїзду окремих категорій громадян в міському електро- та автомобільному транспорті загального користування м. Чернігова» з 01 квітня 2025 року Чернігівська міська рада забезпечує безоплатне перевезення в міському електро- та автомобільному транспорті загального користування м. Чернігова громадян, які визначені в Додатку 1 та Додатку 2 Програми. Отже, порушення права Позивача на безоплатний проїзд автобусними та тролейбусними маршрутами міста Чернігова у відповідності до вимог статті 6 Закону України від 24 березня 1998 року № 203- 98/ВР «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» відсутнє.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів військової служби, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 30.12.2003, та має зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта (а.с.21, 23).

У зв`язку з наміром використати свої права щодо безкоштовного проїзду у громадському транспорті, у грудні 2024 року отримав у Департаменті соціальної політики Чернігівської міської ради іменну транспортну карту №000851953 (а.с.22).

Листом від 03.02.2025 позивач звернувся до відповідача з проханням видати нову транспортну картку для безкоштовного проїзду автобусним та тролейбусним транспортом у місті Чернігові, оскільки його транспортна картку не спрацьовувала під час проїзду автобусними маршрутами (а.с.8).

За результатами розгляду заяви позивача, відповідач листом від 20.02.2025 №829/2-16.04/2025/вих/Б/57/2025 повідомив позивача, що відповідно до Порядку видачі пільгових транспортних карток окремим категоріям громадян для проїзду у громадському транспорті загального користування міста Чернігова, затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 03.08.2023 № 480 видача пільгової транспортної картки здійснюється відповідно до додатку 1 та додатку 2 до Програми компенсації пільгових перевезень окремих категорій громадян в міському електро- та автомобільному транспорті загального користування, прийнятої на відповідний рік. Видана позивачу картка запрограмована згідно з пільговою категорією, до якої він належить у переліку згаданих додатків, а тому позивач має право на пільговий (безкоштовний) проїзд тільки в електротранспорті (а.с. 9).

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у наданні пільгового проїзду в громадському транспорті на автобусах маршрутах міста Чернігів протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 140 Основного Закону України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Частиною першою статті 144 Конституції України визначено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюють норми Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон №2344-III).

Частиною 9 Закону №2344-III передбачено, що органи місцевого самоврядування формують мережу міських автобусних маршрутів загального користування і здійснюють у межах своїх повноважень контроль за дотриманням законодавства у сфері автомобільного транспорту на відповідній території, запроваджують автоматизовану систему обліку оплати проїзду та встановлюють порядок її функціонування, а також види, форми носіїв, порядок обігу та реєстрації проїзних документів; визначають особу, уповноважену здійснювати справляння плати за транспортні послуги в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду.

Відповідно до статті 7 Закону №2344-ІІІ забезпечення організації пасажирських перевезень покладається, зокрема, на міських, приміських і міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території однієї територіальної громади, - на виконавчий орган ради, що представляє інтереси відповідної територіальної громади.

Пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом. Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом. Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень (стаття 37 Закону №2344-III).

Приписами абзацу 4 частини 2 ст.39 Закону №2344-III передбачено, що документами для регулярних пасажирських перевезень для пасажира є квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - електронний квиток та документи для пільгового проїзду.

Відповідно до пункту 11 статті 6 Закону України від 24.03.1998 № 203/98-ВР «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» (далі Закон №203) ветеранам військової служби, органів внутрішніх справ, Національної поліції України, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, державної пожежної охорони, Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України надаються такі пільги: безоплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту (за винятком таксі) за наявності посвідчення встановленого зразка, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - також електронного квитка, який видається на безоплатній основі, автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості, а також залізничним і водним транспортом приміського сполучення та автобусами приміських маршрутів у межах України.

Витрати, пов`язані з реалізацією цього Закону, здійснюються за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством. (стаття 9 Закону №203)

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон №280) місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Частиною першою статті 10 Закону №280 передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи (частина перша статті 11 Закону №280).

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження: підготовка програм соціально-економічного та культурного розвитку сіл, селищ, міст, цільових програм з інших питань самоврядування, подання їх на затвердження ради, організація їх виконання; подання раді звітів про хід і результати виконання цих програм. (підпункт 1 пункту а статті 27 Закону №280)

Виконавчий комітет ради: попередньо розглядає та схвалює проекти місцевих програм соціально-економічного і культурного розвитку, цільових програм з інших питань, прогноз місцевого бюджету, проект місцевого бюджету, проекти рішень з інших питань, що вносяться на розгляд відповідної ради. (пункт 1 частини 2 статті 52 Закону № 280)

Згідно з підпунктом 10 пункту «а» частини першої статті 30 Закону №280 до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад серед визначених власних (самоврядних) повноважень віднесено затвердження маршрутів і графіків руху, правил користування міським пасажирським транспортом незалежно від форм власності, узгодження цих питань стосовно транзитного пасажирського транспорту у випадках, передбачених законодавством.

Згідно із підпунктами 22, 23 частини 1 ст.26 Закону №280/97-ВР, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування, а також питання розгляду прогнозу місцевого бюджету, затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього; затвердження звіту про виконання відповідного бюджету.

Згідно із частинами 1, 4 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Порядок формування та організація діяльності рад визначаються Конституцією України, цим та іншими законами, а також статутами територіальних громад.

Стаття 61 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлює, що органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно складають та схвалюють прогнози відповідних місцевих бюджетів, розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України.

Згідно з частиною першою статті 4 Бюджетного кодексу України бюджетне законодавство складається, зокрема, з: Конституції України; цього Кодексу; інших законів, що регулюють бюджетні відносини, передбачених статтею 1 цього Кодексу; нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, прийнятих на підставі і на виконання цього Кодексу та інших законів України, передбачених пунктами 3 та 4 цієї частини статті; нормативно-правових актів органів виконавчої влади, прийнятих на підставі і на виконання цього Кодексу, інших законів України та нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, передбачених пунктами 3, 4 та 5 цієї частини статті; рішень про місцевий бюджет; рішень органів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, прийнятих відповідно до цього Кодексу, нормативно-правових актів, передбачених пунктами 3, 4, 5, 6 і 7 цієї частини статті.

В силу вимог частини другої статті 4 Бюджетного кодексу України бюджетна система України і Державний бюджет України встановлюються виключно цим Кодексом та законом про Державний бюджет України.

Підпунктом 5 пункту 22 Розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного Кодексу України установлено, що в умовах воєнного стану або для здійснення згідно із законом заходів загальної мобілізації: функції органів місцевого самоврядування, їх виконавчих органів, місцевих державних адміністрацій, військово-цивільних адміністрацій у частині бюджетних повноважень здійснюють військові адміністрації відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Указом Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан, введений 24.02.2022 неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

На територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, захисту критичної інфраструктури, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи військові адміністрації (частина 1 статті 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Відповідно до частин 2, 3 статті 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» рішення про утворення військових адміністрацій приймається Президентом України за поданням обласних державних адміністрацій або військового командування.

Військові адміністрації населених пунктів утворюються в межах територій територіальних громад, у яких сільські, селищні, міські ради та/або їхні виконавчі органи, та/або сільські, селищні, міські голови не здійснюють покладені на них Конституцією та законами України повноваження, а також в інших випадках, передбачених цим Законом.

Військову адміністрацію населеного пункту (населених пунктів) очолює начальник, який призначається на посаду та звільняється з посади Президентом України за пропозицією Генерального штабу Збройних Сил України або відповідної обласної державної адміністрації.

Указом Президента України від 02.02.2023 №69/2023 утворено Чернігівську міську військову адміністрацію Чернігівського району Чернігівської області, про що внесено відповідні відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осію, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ідентифікаційний код юридичної особи 45105079).

Відповідно до пунктів 5, 6, 7, 11 частини другої статті 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» до повноважень військової адміністрації населених пунктів віднесено: складання та затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього, забезпечення виконання відповідного бюджету (пункт 5); встановлення ставок місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України, якщо рішення відповідної ради з цих питань не прийнято (пункт 6); прийняття рішень щодо надання відповідно до законодавства пільг зі сплати місцевих податків і зборів, якщо рішення відповідної ради з цих питань не прийнято (пункт 7); встановлення для підприємств, установ та організацій, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, розміру частки прибутку, яка підлягає зарахуванню до місцевого бюджету (пункт 11).

Аналіз викладеного вище законодавства дає підстави для висновку, що утворення військової адміністрації населеного пункту тимчасово обмежує реалізацію місцевого самоврядування, оскільки з моменту її утворення до військової адміністрації переходять окремі повноваження органів місцевого самоврядування, визначені частиною 2 статті 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», серед яких і складання, затвердження, внесення змін та управління місцевими бюджетами.

Згідно із ст.2 Бюджетного кодексу України, бюджет - план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються відповідно органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду.

Бюджети місцевого самоврядування - бюджети сільських, селищних, міських територіальних громад, а також бюджети районів у містах (у разі утворення районних у місті рад).

Бюджетна програма - сукупність заходів, спрямованих на досягнення єдиної мети, завдань та очікуваного результату, визначення та реалізацію яких здійснює розпорядник бюджетних коштів відповідно до покладених на нього Функцій.

Бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи с неприбутковими.

Видатки бюджету - кошти, спрямовані на виконання бюджетних програм, передбачених відповідним бюджетом.

Місцеві бюджети - бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування.

Управління бюджетними коштами - сукупність дій учасника бюджетного процесу відповідно до його повноважень, пов`язаних з формуванням та використанням бюджетних коштів, здійсненням контролю за дотриманням бюджетного законодавства, які спрямовані на досягнення цілей, завдань і конкретних результатів своєї діяльності та забезпечення ефективного, результативного і цільового використання бюджетних коштів.

Відповідно до п.16 ч.1 ст.116 Бюджетного кодексу України, порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме порушення порядку або термінів подання, розгляду і затвердження кошторисів та інших документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету, затвердження у кошторисах показників, не підтверджених розрахунками та економічними обґрунтуваннями.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених Законом № 280/97-ВР та іншими нормативно-правовими актами.

Водночас, законодавством передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, управління об`єктами транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення необхідного рівня та якості послуг населенню, а також прийняття рішення про впровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду в міському пасажирському транспорті незалежно від форм власності, встановлення порядку функціонування та вимог до автоматизованої системи обліку оплати проїзду в міському пасажирському транспорті незалежно від форм власності, а також видів, форми носіїв, порядку обігу та реєстрації проїзних документів.

При цьому, забезпечення організації пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах загального користування покладається на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту. Також, органи місцевого самоврядування здійснюють у межах своїх повноважень контроль за дотриманням законодавства у сфері автомобільного транспорту на відповідній території.

Тобто, чинним законодавством чітко передбачено, що територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження, у тому числі й в організації пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах загального користування, і не мають права втручатися в законну діяльність інших органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Позивач є особою на яку розповсюджується право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів військової служби, що підтверджується копією посвідчення, а, відтак, має право на безкоштовний проїзд у міському пасажирському транспорті загального користування. Поряд з цим, таке право повинен забезпечити орган місцевого самоврядування за місцем отримання послуг.

Як встановлено судом, Розпорядженням Чернігівської міської військової адміністрації від 27.02.2025 №43 затверджено Програму компенсації пільгових перевезень окремих категорій громадян і міському електро- та автомобільному транспорті загального користування на 2025-2027 роки (далі Програма), з додатками № 1 та № 2.

Відповідно до розділу 5 Програми, фінансове забезпечення Програми здійснюється за рахунок коштів бюджету Чернігівської міської територіальної громади в межах видатків, затверджених бюджетом Чернігівської міської територіальної громади на 2025-2027 роки за відповідними напрямками.

Також розділом 4 Програми визначено механізм реалізації та порядок проведення розрахунків компенсації перевізникам за пільговий проїзд окремих громадян в міському електро- та автомобільному транспорті загального користування.

Пунктом 12 додатку 1 «Перелік окремих категорій пасажирів, за проїзд яких в автобусах загального користування здійснюється компенсаційні відшкодування» та пунктом 12 додатку 2 «Перелік окремих категорій пасажирів, за проїзд яких в електротранспорті здійснюється компенсаційні відшкодування» до Програми передбачена компенсація відшкодування за проїзд ветеранів військової служби, органів внутрішніх справ, Національної поліції України, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, державної пожежної охорони, Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Розпорядженням Чернігівської міської військової адміністрації від 28.03.2025 №65 зобов`язано з 01.04.2025 організувати та забезпечити безоплатне перевезення в міському електо та автомобільному транспорті загального користування м. Чернігова громадян, які визначені в додатку № 1 та додатку № 2 Програму компенсації пільгових перевезень окремих категорій громадян і міському електро- та автомобільному транспорті загального користування на 2025-2027 роки.

Позивач не заперечує, що з 01.04.2025 він фактично отримав можливість беззаплатного проїзду в автомобільному транспорту загального користування. Водночас вказує, що саме протиправні дії відповідача призвели до позбавлення можливості користуватися правом на безоплатний проїзд з 05.12.2024 до 31.12.2025.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до Положення про департамент соціальної політики Чернігівської міської ради затвердженого рішенням Чернігівської міської ради від 28.05.2024 № 40/VІІІ-13 (далі Положення про департамент), оприлюдненого на офіційному веб-сайті (https://chernigiv-rada.gov.ua/rishennya-sesii/sid-59/scid-40/id-161591/) Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради (далі Департамент) є виконавчим органом Чернігівської міської ради. ( пункт 1.1 Положення про департамент).

Департамент є юридичною особою (ідентифікаційний код юридичної особи в ), має самостійний баланс, має право відкривати і закривати рахунки у територіальних органах Державної казначейської служби України та установах банків, має печатку із зображенням Державного Герба України і власним найменуванням, відповідні штампи та бланки. ( пункт 1.2 розділу І Положення про департамент).

Департамент у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, розпорядженнями голови Чернігівської обласної державної адміністрації, наказами Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації, рішеннями Чернігівської міської ради, її виконавчого комітету, розпорядженнями Чернігівського міського голови, іншими нормативно-правовими актами, а також цим Положенням. ( пункт 1.5 розділу І Положення про департамент)

Завданнями Департаменту є, зокрема, здійснення реалізації державної ветеранської політики, зокрема щодо соціального захисту ветеранів війни, а також забезпечення прав і свобод зазначених осіб під час переходу від військової служби до цивільного життя. (підпункт 2.1.2 розділу ІІ Положення про Департамент)

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 Порядку видачі пільгових транспортних карток окремим категоріям громадян для проїзду у громадському транспорті загального користування міста Чернігова, затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 03.08.2023 № 480 (https://chernigiv-rada.gov.ua/rishennya-vikonkomu/sid-369/scid-2023-08-03/id-157496/), зі змінами згідно з Рішення виконавчого комітету міської ради від 6 грудня 2024 року № 810 (https://chernigiv-rada.gov.ua/rishennya-vikonkomu/sid-376/scid-2024-12-06/id-164058/) (далі Порядок № 480) на безоплатній основі здійснюється первинна видача пільгової транспортної картки особам, яким чинними нормативно-правовими актами передбачено пільговий (безоплатний) проїзд у міському пасажирському транспорті загального користування та зареєстрованим місцем проживання яких є Чернігівська міська територіальна громада або проживає/працює/навчається у Чернігівській міській територіальній громаді відповідно до додатку 1 та додатку 2 до Програми компенсації пільгових перевезень окремих категорій громадян в міському електро- та автомобільному транспорті загального користування, прийнятої на відповідний рік.

Уповноважені особи Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради здійснюють збір заяв та введення даних осіб, які користуються правом пільгового проїзду, у відповідний реєстр та видачу пільгових транспортних карток (пункт 7 Порядку № 480).

Отже, відповідачем здійснюється збір заяв та введення даних осіб, які користуються правом пільгового проїзду, у відповідний реєстр та видачу пільгових транспортних карток, відповідно до додатку 1 та додатку 2 до Програми компенсації пільгових перевезень окремих категорій громадян в міському електро- та автомобільному транспорті загального користування, прийнятої на відповідний рік.

Суд звертає увагу на те, що будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законним та обґрунтованим, прийнятим чи вчиненим в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини 2статті 2 КАС Україниу справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (стаття 69 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини 1статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вище викладене, Департаментом соціальної політики Чернігівської міської ради доведено правомірність та обґрунтованість свої дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради ( вул. Івана Мазепи, 19, м. Чернігів, 14017, код ЄДРПОУ 43649464).

Повний текст рішення складено 20.05.2025.

Суддя Олена ЛУКАШОВА