Справа № 127/8474/25
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 127/8474/25
Провадження № 2-а/127/65/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Гриневича В.С.,

секретар судового засідання: Гевко В.І.

за участю:

представника позивача: адвоката Богачук І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу №127/8474/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області капрала поліції Односума Віталія Анатолійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, який мотивовано тим, що 12.03.2025 поліцейським капралом поліції УПП у Черкаській області Односумом В.А. було винесено постанову серії ЕНА №4250610 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до вказаної постанови: «12.03.2025 о 08:51 год. дорога АД м-05 Київ-Одеса, 224 км, водій керуючи ТЗ рухався зі швидкістю 133 км/год., перевищив встановлену швидкість руху більше як на 20 км/год., швидкість вимірювалась приладом TruCam ТС 000735, чим порушив п. 12.9.б ПДР Перевищення водіями ТЗ встановлених обмежень швидкості руху передбачених знаками 3.29, 3.31, 30.3.»

Із вищевказаною постановою позивач не погоджується вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Як зазначається позивачем, з моменту зупинки керованого ним транспортного засобу та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення минуло 8 хвилин. При цьому, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення фактично не було, не було роз`яснено його прав, дослідження доказів та вирішення заявлених ним клопотань. Працівник поліції залишив поза увагою його клопотання щодо доказів по справі та взагалі проігнорував його клопотання про бажання участі у розгляді справи його захисника, хоча дане клопотання він заявляв неодноразово.

Разом з тим, у постанові вказано, що швидкість автомобіля під керуванням позивача вимірювалась приладом TruCam.

Контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак 5.70 ПДР України), оскільки вимоги ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», передбачаються, що інформація щодо встановленої відеотехніки і сама відеотехніка фіксації правопорушення повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Однак, на переконання позивача, такий знак був відсутній, а фіксація нібито правопорушення здійснювалося працівником поліції приладом TruCam, який він тримав у руках, що ставить під сумнів належну фіксацію, оскільки в такому випадку наявні вібрації, відхилення в момент фіксування швидкості автотранспортного засобу тощо. Дані обставини ставлять під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля.

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.04.2025 відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області капрала поліції України Односума Віталія Анатолійович про скасування постанови серії ЕНА №4250610 від 12.03.2025 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за адміністративне правопорушення. Також відповідачу було запропоновано протягом трьох днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.

На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, представником відповідача було надіслано суду відзив. Зі змісту даного відзиву вбачається, що, на думку представника відповідача, вимоги позивача є безпідставними та такими що не підлягають задоволенню. Так, 12.03.2025 відповідач ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку та виконував службові обов`язки, відповідно повноважень, передбачених Законом України «Про Національну поліцію», на 224 км. автодороги М-05 Київ-Одеса, що на території Уманського району Черкаської області.

Близько 08:51 год. поліцейським за допомогою лазерного вимірювача швидкості «TruCAM LTI 20/20» з серійним номером ТС000735 було зафіксовано, що водій, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN TOUREG з д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 133 (сто тридцять три) км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху більш ніж на 20 км/год., чим порушив п. 12.9 б) Правил дорожнього руху України (надалі ПДР України), що, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», стало підставою для зупинки згаданого транспортного засобу

Поліцейський, згідно із ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» звертаючись до позивача, який перебував за кермом автомобіля, представився (назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання), відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» проінформував про вищезазначене порушення ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Надалі, поліцейський, згідно п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4 ПДР оголосив законні вимоги щодо пред`явлення посвідчення водія та свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу.

Після перевірки документів поліцейський, у відповідності до вимог ст. 279 КУпАП, з урахуванням положень ст. 280 КУпАП, здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому роз`явснив позивачу його права та обов`язки як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Розглянувши справу, поліцейський, відповідно до ст. 258 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП, з врахуванням ч. 2 ст. 33 КУпАП, ст. 251 КУпАП, ст. 252 КУпАП виніс постанову серії ЕНА №4250610 за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно позивача та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн.

Надалі поліцейський, згідно ст. 285 КУпАП, ознайомив позивача із змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення та вручив її копію.

Також, позивачеві роз`яснено зміст ст.ст. 307, 308 КУпАП, щодо порядку виконання постанови про накладення штрафу та ст. 289 КУпАП, щодо порядку оскарження постанови.

На думку представника відповідача оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Богачук І.Ю. позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та додаткових поясненнх, просила їх задовольнити.

Представник відповідачів, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 12.03.2025 поліцейським 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області капралом поліції Односумом Віталійом Анатолійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичного режимі серії ЕНА №4250610, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 12.03.2025 о 08 год. 51 хв. на дорозі АД М-05, Київ-Одеса, 224 км., керуючи транспортним засобом «Volkswagen Toureg», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю 133 км/год., перевищив встановлену швидкість руху більше як на 20 км/год., швидкість руху вимірювалась приладом TruCam ТС 000735, чим порушив пункт 12.9.б Правил дорожнього руху Перевищення водіями ТЗ встановлених обмежень швидкості руху передбачених знаками 3.29, 3.31, 30.3.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та правомірності рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суд виходить з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабміну від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР).

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють ПДР України.

Згідно з пунктом 1.1. ПДР ці Правила відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні гуртуватися на вимогах цих Правил.

На виконання пункту 1.3. ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з оскаржуваної постанови, правопорушення полягає в тому, що ОСОБА_1 12.03.2025 о 08 год. 51 хв. на дорозі АД М-05, Київ-Одеса, 224 км., керуючи транспортним засобом «Volkswagen Toureg», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю 133 км/год., перевищив встановлену швидкість руху більше як на 20 км/год., швидкість руху вимірювалась приладом TruCam ТС 000735, чим порушив пункт 12.9.б Правил дорожнього руху Перевищення водіями ТЗ встановлених обмежень швидкості руху передбачених знаками 3.29, 3.31, 30.3.

Так, відповідно до п. 12.9. б) ПДР водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Отже, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зазначене право на правову допомогу гарантується статтею 59 Конституції України, якою закріплено: «Кожен має право на правову допомогу… Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав». Дане право є непорушним та не може бути обмежене в жодному випадку згідно зі статтею 64 Конституції України: «Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.»

Відповідно до частини першої статті 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Отже законодавством визначено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зокрема, право на юридичну допомогу при розгляді справи.

Вказане право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, кореспондується з обов`язком посадової особи, яка розглядає справу, забезпечити реалізацію такого права.

Такий обов`язк посадової особи, зокрема, передбачено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України №1395 від 07.11.2015р.

Так, відповідно до п. 4 Розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Пунктом 5 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, таке питання: чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Позивач, у спірному випадку, стверджує, що відповідачем не було надано можливості особі, що притягується до відповідальності реалізувати свої права, в тому числі право на юридичну допомогу.

Отже, положеннями КУпАП України, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Разом з цим, статтею 268 КУпАП встановлено вичерпний перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, заявляти клопотання та при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

За правилами статті 278 КпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

У наведених вище положеннях норм процесуального права визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Так, 18 лютого 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 524/9827/16-а, досліджував правомірність постанови поліцейського складеної на місті зупинки ТЗ без надання права водію скористатися правовою допомогою адвоката.

Верховний Суд проаналізувавши положення статей 280, 268, ст.271 КУпАП зазначив, що у наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Так, з відеозапису наявного в матеріалах справи, вбачається, що поліцейський представився і назвав причину зупинки. Позивач вказав про бажання скористатися правовою допомогою.

В подальшому відеозаписом підтверджено, що інспектор патрульної поліції повідомив позивачу про його право скористатись правовою допомогою, та про необхідність залучити адвоката самостійно, оскільки в даному випадку вирішується питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в тому разі як би вирішувалось питання про притягнення водія до кримінальної відповідальності обов`язок про залучення адвоката покладався би на інспектора патрульної поліції.

Однак, фактично інспектором патрульної поліції повторно роз`яснено право позивача скористатись правовою допомогою, тоді як останнім жодним процесуальним чином не було вирішено заявлене клопотання позивача про бажання скористатися правовою допомогою.

Вказаними діями інспектор патрульної поліції порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, а тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Отже, в рамках вказаної справи було встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення водій виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що надав інспектору усне клопотання. Інспектор патрульної поліції повідомив позивачу про його право скористатись правовою допомогою, та про необхідність залучити адвоката самостійно, оскільки в даному випадку вирішується питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в тому разі як би вирішувалось питання про притягнення водія до кримінальної відповідальності обов`язок про залучення адвоката покладався би на інспектора патрульної поліції.

Отже, справу було розглянуто, а клопотання позивача з приводу адвоката проігноровано.

Суд погоджується з доводами позивача про порушення його права на адвоката (надання правової допомоги).

Так, у постанові від 17 липня 2019 року у справі № 655/470/16-а Верховний Суд підкреслив, що стаття 278 КУпАП України вказує на те, що працівник патрульної поліції зобов`язаний дотримуватись вимог статті 283 КУпАП України, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Таким чином, положення КУпАП України закріплюють процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на отримання юридичної допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги.

Суд констатує, що недотримання інспектором поліції у процесі винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, визначеної КУпАП України процедури, зокрема щодо не вжиття дій щодо надання реальної можливості позивачу реалізувати право на отримання правової допомоги, здійснення розгляду справи не дочекавшись представника позивача, то таке призводить до порушення права особи приймати участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення та інших прав, визначених статтею 268 КпАП України та є достатньою і самостійною підставою для скасування прийнятої за результатами її проведення постанови, що унеможливлює перехід до суті покладених в її основу адміністративних правопорушень.

При цьому, суд звертає увагу, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.

За таких обставин, з урахуванням встановленого факту порушення процедури прийняття спірної постанови, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕНА № 4250610 від 12.03.2025 є протиправною та підлягає скасуванню.

Окремої уваги заслуговує те, що зупинка транспортного засобу позивача та, відповідно, розгляд справи, відбувся на 224 км автодороги М-05 Київ-Одеса, що на території Уманського району Черкаської області, а відтак самостійно забезпечити прибуття адвоката до місця зупинки транспортного засобу позивач об`єктивно не міг.

При цьому, інспектом не був позбавлений можливості відкласти розгляд справи на іншу дату та надати можливість позивачу скористатися правовою допомогою.

В цьому контексті суд звертає увагу на те, що судом не надається оцінка обставинам, щодо порушення позивачем швидкісного режиму в населеному пункті, а лише констатується порушення відповідачем процедури розгляду справи, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

При цьому, посилання позивача на те, що дії поліцейських були незаконними, оскільки вимірювання швидкості руху було здійснено приладом із функцією фото- та відео фіксації TruCam, який знаходився в руках працівника поліції, а не був встановлений стаціонарно, що суперечить статті 19 Конституції України та ч. 1 ст. 40 Закону України "Про національну поліцію", спростовуються інформацією ДП «Укрметртестстандарт», відповідно до якої лазерний вимірювач ТruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач ТruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.

Аналогічна позиція викладена в постанові Другого адміністративного апеляційного суду від 28 травня 2024 року по справі №641/1709/24.

Разом з тим, посилання позивача на те, що на місці контролю швидкості відсутній дорожній знак 5.70 «Фото-, відео фіксація порушень ПДР», то вказані посилання судом також не приймаються до уваги, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи.

З урахуванням вищевикладеного, вирішення питання (справи) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП варто було б спрямувати на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Проте, відповідно до статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Пунктом 7 частини першої статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього кодексу.

Положеннями частини другої статті статті 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Отже, оскільки ймовірне порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.9.б ПДР України мало місце 12.03.2025, станом на час ухвалення даного рішення минув строк притягнення позивача до відповідальності за вказане порушення, а тому провадження про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

З огляду на зазначене, направлення матеріалів справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) позбавлено сенсу та змісту.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином на користь позивача підлягають стягненню, за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 38, 247, 251, 268, 271, 274, 278, 280, 284 КУпАП, ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 329 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Постанову серії ЕНА №4250610 від 12.03.2025, винесену поліцейським 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області капралом поліції Односумом Віталієм Анатолійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. скасувати та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять грн. шістдесят коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Відповідач 2: поліцейський 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області капрал поліції Односум Віталій Анатолійович, адреса: 18000, м. Черкаси, вул. Лесі Українки, 21.

Суддя: