Справа № 520/25121/21
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 р. Справа № 520/25121/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 року (ухвалене суддею Ніколаєва О.В.) по справі № 520/25121/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, у якому просив: визнати незаконною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у призначенні позивачу, пільгової пенсії у відповідності до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди роботи: з 06.09.1984 р. по 27.05.1985 р. пресовщиком упаковочної дільниці АП «Харківська фабрика первинної обробки вовни» та з 17.09.1985 р. по 28.03.1996 р. поліровщиком цеху гальвано покриттів та виготовлення випаровувачів ПО «Кристал»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести нарахування позивачу з 10.02.2019 р. пільгової пенсії та її виплату.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2023 р. залучено до розгляду справи №520/25121/21 у якості співвідповідача - Головне управління Пенсійного фонду в Луганській області.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 р. частково задоволено адміністративний позов, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 19.08.2021 р. №71 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.08.2021 р., зарахувавши до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , періоди з 17.09.1985 р. по 29.03.1996 р. на Промисловому об`єднанні «Кристал», з урахуванням висновків суду у цій справі; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відсутній необхідний стаж роботи. Зазначає, що спірні періоди не зараховані до стажу роботи, оскільки за записами трудової книжки неможливо визначити характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається ці періоди та періоди роботи, які підлягають зарахуванню до спеціального стажу, тому вважає спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про відмову у призначенні пенсії правомірним та не підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Судовим розглядом встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 12.08.2021 р. до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Після реєстрації в ГУПФУ в Харківській області, заява позивача про призначення пенсії за віком за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області.

За результатами розгляду вказаної заяви, рішенням від 19.08.2021 р. позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю пільгового стажу. Вказано, що страховий стаж заявника становить 37 років 09 місяців 12 днів, пільговий стаж 00 років 00 місяців 00 днів. Водночас повідомлено, що до пільгового стажу не зараховано періоди згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 22.07.1980 р. з 06.09.1984 р. по 27.05.1985 р. у зв`язку з відсутністю рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах та з 17.09.1985 р. по 28.03.1996 р., оскільки заявником не надано уточнюючої довідки передбаченої п. 20 Постанови №637. Оскільки у позивача відсутній необхідний страховий стаж у призначені пенсії за віком відсутні правові підстави.

Позивач вважає бездіяльність протиправною, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючі частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що період роботи позивача з 17.09.1985 р. по 29.03.1996 р. на Промисловому об`єднанні Кристал, повинен враховуватись при розрахунку пільгового стажу, а тому оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню та з метою ефективного захисту порушених прав позивача зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.08.2021 р., зарахувавши до пільгового стажу роботи спірні періоди.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 р. № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (в подальшому - Закон № 1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 р. №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в подальшому - Закон №1058-ІV).

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими та важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення віку 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років для жінок, з яких не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення.

Відповідно до ст. 100 Закону № 1788-XII особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 62 Закону № 1788-XII визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (в подальшому - Порядок № 637) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Згідно з п. 6 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. №442, атестація робочих місць передбачає визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах праці. Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз вищевикладених норм законодавства, вказує, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є перебування особи на відповідній посаді або виконання нею робіт, що передбачені Списком №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією, а також атестація робочого місця у передбачених законом випадках. Отже, суттєвою особливістю є саме факт роботи позивача на посадах із шкідливими і важкими умовами праці, що передбачені у Списку №2, характер такої роботи, які дають підстави для призначення пільгової пенсії.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі по тексту - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р. Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку.

Відповідно до п. 4.2 Порядку №383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

Пунктом 4.3 Порядку №383 встановлено, що у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації робочих місць, вперше проведеної до 21.08.1997 р., до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками.

Таким чином, якщо пільгова робота виконувалась до 31.12.1991 р., то застосовується Списки №1 та №2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. №1173; якщо виконання роботи пільгового характеру продовжувалося після 01.01.1992 р. або розпочато після цієї дати, але не більше як до 11.03.1994 р., то застосовується Списки №1 та №2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. №10; якщо така робота продовжувала виконуватись після 11.03.1994 р. або розпочата після цієї дати, але не більше як до 16.01.2003 р., то застосовується Списки №1 та №2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. №162.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 22.07.1980 р., позивач у період з 17.09.1985 р. по 28.03.1996 р. працював полировщиком в цеху гальвано-покритий и изготовления испарителей на Промисловому об`єднанні Кристал.

У період з 26.01.1991 р. по 11.03.1994 р. на підставі постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 р. №1545-XII Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР від 12.09.1991 №1545-XII на території України застосовувався Список №2 производств, работ, профессий, должностей и показателей на подземных работах, на работах с особо вредными и особо тяжелыми условиями труда, занятость в которых дает право на пенсию по возрасту (по старости) на льготных условиях, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. №10.

У період з 11.03.1994 р. по 16.01.2003 р. застосовувався Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. №162.

Відповідно до підрозділу 5 Производство покрытия металлов гальваническим способомр озділу XV Металообработка Списку №2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. №1173, до останнього включені такі працівники, зокрема - Рабочие на полировке изделий гальваническим способом.

Розділом 5 Производство покрытия металлов гальваническим способом Списку №2 затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. №10, встановлено, що до останнього включені такі працівники, зокрема - гальваники (кроме занятых только на подвеске и снятии деталей, а также в автоматическом режиме закрытых ванн), код професії: 2150500а-11629.

Відповідно до розділу 5 Покриття металів гальванічним способом, Списку №2 затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 11.03.1994 р. №162, до останнього включені такі працівники, зокрема - гальваники (крім зайнятих тільки на підвішуванні та зніманні деталей, а також у автоматичному, код професії режимі закритих ванн, код професії: 2150500а-11629).

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що посада позивача полировщик в цеху гальвано-покритий и изготовления испарителей віднесена до Списку №2 згідно Списків виробництв, робіт, професій, посад та показників із шкідливими та тяжкими умовами праці, зайнятість в яких надає право на пенсію на пільгових умовах, затверджених Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173, Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. № 10, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. №162.

Трудовою книжкою позивача підтверджено період роботи з 17.09.1985 р. по 29.03.1996 р. на Промисловому об`єднанні Кристал, тобто на посаді яка включена в списки посад зі шкідливими умовами праці, робота на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а тому суд апеляційної інстанції вважає, що вказаний період роботи позивача повинен враховуватись при розрахунку пільгового стажу.

Довід апеляційної скарги щодо необхідності надання позивачем уточнюючих довідок для підтвердження пільгового стажу, суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки в трудовій книжці позивача наявні необхідні записи про період та характер виконуваної ним роботи, в тому числі на посадах, робота на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 19.08.2021 р. №71 підлягає визнанню протиправним та скасуванню, у зв`язку з чим необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Луганській області повторно розглянути заяву позивача від 12.08.2021 р., зарахувавши до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , періоди з 17.09.1985 р. по 29.03.1996 р. на Промисловому об`єднанні «Кристал», з урахуванням висновків суду у цій справі.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 06.09.2005 р.; п. 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18.07.2006 р.; пу. 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10.02.2010 р.; п. 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994 р., п. 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення із дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 по справі № 520/25121/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич