Справа № 620/10290/24
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Беспалов О.О.

Парінов А.Б.

за участі:

секретар с/з Кващук Т.А.

пр-к позивача Труба А.В.

пр-к відповідача Шепель О.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 15.05.2024 №0-2504-UA0126643 податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2023 рік у сумі 5684,42 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 15.05.2024р. №0-2504-UA0126643 податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2023 рік у сумі 2898,28 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 27.12.2023р. №0-2504-UA0126643 транспортний податок з фізичних осіб за 2023 рік у сумі 14 583,33 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю. Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалено з неповним та невірним з`ясуванням фактичних обставин справи, порушенням норм матеріального права.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, а також витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, які надійшли 24 березня 2025 року.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2025 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 07 травня 2025 року.

Зважаючи на перебування головуючого судді Грибан І.О. у відпустці, адміністративну справу № 620/10290/24 знято з розгляду.

18 квітня 2025 року повісткою-повідомленням Шостого апеляційного адміністративного суду призначено до розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року у відкритому судовому засіданні 14 травня 2025 року.

Також, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2025 року задоволено клопотання представника Головного управління ДПС у Чернігівській області Шепель Оксани Юріївни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, призначено судове засідання на 14 травня 2025 року о 10:00 у справі №620/10290/24 в режимі відеоконференції через систему програмного забезпечення «EasyCon».

У судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача, яка брала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» позовні вимоги не визнала та підтримала викладені у відзиві обставини, просила відмовити у задоволенні позову.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, що за даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта у ОСОБА_1 з 01.09.2022 перебуває у власності квартира загальною площею 96,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та квартира загальною площею 49,1 кв.м. перебуває у власності з 08.08.2015, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Також у власності позивача перебуває транспортний засіб: автомобіль марки AUDI моделі Q8 з об`ємом двигуна 2967куб.см., тип палива - гібрид, рік випуску - 2023, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Головним управлінням ДПС у Чернігівській області винесено податкові повідомлення-рішення про зобов`язання позивача:

- від 27.12.2023 №0-2504-UA0126643 транспортний податок з фізичних осіб за 2023 рік у сумі 14 583,33 грн;

- від 15.05.2024 №0-2504-UA0126643 податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2023 рік у сумі 5684,42 грн;

- від 15.05.2024 №0-2504-UA0126643 податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2023 рік у сумі 2898,28 грн.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернулася до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

Як визначено підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Згідно з пунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Відповідно до підпункту 267.3.1 пункту 267.3, пункту 267.4 статті 267 ПК України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 ПК України).

Підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України встановлено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Підпунктами 267.6.1, 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України визначено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом податковою адресою (місцем реєстрації) платника податку, зазначеною в реєстраційних документах на об`єкт оподаткування. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку разом з детальним розрахунком суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року). Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів, зокрема, але не виключно, інформацію про транспортний засіб: марка, модель, об`єм циліндрів двигуна (куб.см), рік випуску та розмір ставки податку.

Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Відповідно до підпунктів 267.6.5, 267.6.6 пункту 267.6 статті 267 ПК України у разі переходу права власності на об`єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом звітного року податок обчислюється попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначений об`єкт оподаткування, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності на цей об`єкт.

Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

За об`єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу.

Статтею 8 Закону України від 03.11.2022 №2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 1 січня у 2023 року мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 6700,00 грн.

Тобто, 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2023 складали 2512500,00 грн.

Отже, у 2023 році власники транспортних засобів з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 2512500,00 грн, є платниками транспортного податку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (зі змінами, далі Методика), яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком.

Пунктом 2 Методики передбачено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де Цн ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року №403 (Офіційний вісник України, 2013 р., №44, ст. 1576; далі Порядок №403).

Згідно з пунктами 3, 4 Методики джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів). Інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством Держзовнішінформ до Мінекономіки.

Згідно із пунктом 5 Методики ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об`єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Відповідно до пункту 6 Методики аналогічними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: тип кузова (седан, універсал тощо); призначення (дорожні, позадорожні); тип двигуна (бензиновий, дизельний тощо); робочий об`єм двигуна; привод тягових коліс (передньоприводні, задньоприводні, повноприводні); тип коробки переключення передач; габаритні розміри; комплектація.

За змістом пункту 13 Методики Мінекономіки розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального. У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономіки інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономіки за зверненням ДПС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Мінекономіки забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального (пункт 14 Методики).

З огляду на викладене вище правове регулювання, для визнання автомобіля об`єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб до уваги береться, зокрема середньоринкова вартість такого автомобіля, яка визначається статистичними методами з урахуванням певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу та встановлюється, виключно, Мінекономіки.

Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі наданої інформації Мінекономіки про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2023 році.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20.03.2018 у справі №820/4054/17, від 12.06.2018 у справі № 813/3965/17, від 06.12.2023 у справі № 520/8806/18.

Таким чином, повноваження податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі інформації про автомобілі середньоринкова вартість яких визначена Мінекономрозвитку і така вартість не підлягає перегляду чи коригуванню іншими суб`єктами владних повноважень чи власниками транспортних засобів. До повноважень відповідача не входять повноваження з приводу перевірки визначеної Мінекономіки середньоринкової вартості автомобілів для цілей оподаткування транспортним податком з фізичних осіб.

Як підтверджується матеріалами справи відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, позивач є власником транспортного засобу, а саме: автомобілю марки AUDI моделі Q8 з об`ємом двигуна 2967, тип палива: гібрид, рік випуску - 2023.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що Перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у 2023 році (з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2023 податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщено на офіційному веб-сайті Міністерства економіки України. У такому Переліку наявний автомобіль марки AUDI, модель Q8, рік випуску до 4 років включно, об`єм циліндрів двигуна 2967, тип палива гібрид.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що належний позивачу автомобіль відноситься до об`єктів оподаткування транспортним податком у 2023 році. Аналогічна правова позиція висловлена касаційним судом в постанові від 04 грудня 2024 року в справі № 826/11718/17.

Відповідно до положень підпункту14.1.220 пункту 14.1 статті 14 ПК України рік виготовлення транспортного засобу - календарна дата виготовлення транспортного засобу (день, місяць, рік); для транспортних засобів, календарну дату виготовлення яких визначити неможливо, - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах;

З урахуванням наведеного, рік виготовлення автомобіля позивача є 2023.

Таким чином, оскільки у Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2023 році, вказано автомобіль марки AUDI, модель Q8, об`єм двигуна 2967 куб.см, тип палива гібрид, 2023 року випуску (тобто до 4 років експлуатації), то належний позивачу транспортний засіб є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2023 році.

Також, колегія суддів відхиляє посилання апелянта, в обґрунтування своїх доводів про вартість автомобіля, на розрахунки вартості транспортного засобу з сайту Міністерства економіки України (а.с.21-23), оскільки такий розрахунок здійснено станом на 16.07.2024, а не станом 01.01.2023. Як зазначалось судом вище, середньоринкова вартість автомобіля визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року (абзац другий пункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України).

Відтак, суд першої інстанції правильно врахував правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові №822/2349/17 від 26.12.2023, за змістом якої касаційний суд дійшов висновку про правомірність нарахування податковим органом грошового зобов`язання з транспортного податку згідно податкового повідомлення-рішення з тих підстав, що автомобіль міститься в Переліку легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у відповідному році.

Крім того, колегія суддів враховує, що відповідно до пункту 7 статті 70 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010, зі змінами та доповненнями, фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення, протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків врегульовано вимогами Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 №822, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2017 №1306/31174 (зі змінами).

Зокрема, фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки платника шляхом подання Заяви про внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за формою № 5 ДР (далі - Заява за формою № 5 ДР) та документа, що посвідчує особу.

Так, на момент прийняття спірних податкових повідомлень-рішень позивач перебувала на обліку за місцем реєстрації: АДРЕСА_3 .

Таким чином, беручи до уваги, що належний позивачу автомобіль віднесено до Переліку легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у 2023 році, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ГУ ДПС у Чернігівській області правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.12.2023 №0-2504-UA0126643, яким позивачу визначено грошове зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2023 рік у сумі 14583,33 грн.

Стосовно податкових повідомлень-рішень від 15.05.2024 №0-2504-UA0126643 та №0-2504-UA0126643, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.п.266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (п.п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 Кодексу).

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Кодексу).

З матеріалів справи встановлено, що за даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта у ОСОБА_1 з 01.09.2022 перебуває у власності квартира загальною площею 96,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та квартира загальною площею 49,1 кв.м. перебуває у власності з 08.08.2015, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п.п.266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку.

Отже, оскільки у власності позивача перебуває 2 квартири: - за адресою АДРЕСА_1 площею 96.30 кв.м.; - за адресою АДРЕСА_2 площею 49.10 кв. м., то сумарна площа квартир становить 145,4 кв. м., площа на яку зменшується оподаткована площа становить 60 кв.м., таким чином 85,4 кв. м. підлягає оподаткуванню (145,4-60=85,4).

Сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" вказаного підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Так, питома вага квартири за адресою АДРЕСА_1 становить - 0.662, а квартири за адресою АДРЕСА_2 - 0.338. (145,4/96,3=0,662, 145,4/49,1=0,338).

Ставка податку встановлена рішенням сесії Київської міської ради 1,5% мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування. Мінімальна заробітна плата на 01.01.2023 року становила 6700 грн., тобто ставка за 1 кв. метр 100,50 грн.

Розрахунок по кожній квартирі пропорційно площі становить: - за адресою АДРЕСА_1 (85,4*0,662=56,5613, 56,5613*100,5=5684.42 грн.); за адресою АДРЕСА_2 (85,4*0,338=28,8386, 28,8386*100,5=2898,28 грн.).

Окрім того, колегія суддів враховує, що відповідно до пункту 7 статті 70 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010, зі змінами та доповненнями, фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення, протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків врегульовано вимогами Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 №822, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2017 №1306/31174 (зі змінами).

Зокрема, фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки платника шляхом подання Заяви про внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за формою № 5 ДР (далі - Заява за формою № 5 ДР) та документа, що посвідчує особу.

При цьому, на момент прийняття спірних податкових повідомлень-рішень позивач перебувала на обліку за місцем реєстрації: АДРЕСА_3 .

Підсумовуючи вище наведене, колегія суддів підтримує правильний висновок суду першої інстанції про правомірність спірних податкових повідомлень-рішень від 15.05.2024 №0-2504-UA0126643 податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2023 рік у сумі 5684,42 грн та від 15.05.2024 №0-2504-UA0126643 податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2023 рік у сумі 2898,28 грн.

Таким чином, підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив правильне рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: О.О. Беспалов

А.Б. Парінов

(повний текст постанови складено 19.05.2025р.)