Справа № 440/12185/24
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 р.Справа № 440/12185/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Перцової Т.С. ,

за участю: секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 по справі № 440/12185/24

за позовом ОСОБА_1

до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (далі по тексту відповідач, ГУДМС України в Полтавській області), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Полтавській області №25 від 18.09.2024 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянці Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Полтавській області №1471 від 18.09.2024 про скасування посвідки на постійне проживання, виданої громадянці Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (36039, м. Полтава, вул. Матвійчука Юліана, 63; ) поновити дію посвідки на постійне проживання № НОМЕР_1 (запис №822), виданої громадянці Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 );

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Полтавській області №016575 від 18.09.2024 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства громадянки Республіки Вірменія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.10.2024 по справі № 440/12185/24 повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії позивачеві. Роз`яснено позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2024 по справі № 440/12185/24 ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 16.10.2024 у справі скасовано, а справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії направлено до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

21.02.2025 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду справу № 440/12185/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби у Полтавській області визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

25.02.2025 через систему «Електронний суд» представником відповідача до Полтавського окружного адміністративного суду подано клопотання (вхідний № 12564/25 від 25 лютого 2025 року), в якому останній просить суд позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

В обґрунтування вказаного клопотання посилається на наявність у провадженні Полтавського окружного адміністративного суду справи № 440/12422/24 про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 по справі № 440/12185/24 клопотання представника Управління державної міграційної служби у Полтавській області від 25.02.2025 (вхідний № 12564/25 від 25 лютого 2025 року) про залишення позову без розгляду у справі № 440/12185/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково.

Залишено без розгляду позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в частині вимог:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Полтавській області №25 від 18.09.2024 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянці Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Полтавській області №1471 від 18.09.2024 про скасування посвідки на постійне проживання, виданої громадянці Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (36039, м. Полтава, вул. Матвійчука Юліана, 63; ) поновити дію посвідки на постійне проживання № НОМЕР_1 (запис №822), виданої громадянці Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ).

У задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.

Роз`яснено позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Позивач не погодився з вказаною ухвалою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року у справі № 440/12185/24 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач зазначив, що у позовній заяві, поданій 17 жовтня 2024 року, йдеться про визнання протиправними дій відповідача щодо скасування дозволу на імміграцію, посвідки на постійне проживання та зобов`язання поновити права позивачки, тобто виділено три позовні вимоги.

Основним предметом цієї позовної заяви є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України про примусове повернення ОСОБА_1 до країни походження, що є новим рішенням міграційної служби, і в цьому позові виділено чотири позовні вимоги. Ці позови стосуються різних обставин, які виникли внаслідок дій відповідача у різний час. Зміст позовних заяв також різниться.

Відповідні способи захисту, з якими позивач може звертатися до суду, визначені в статті 5 КАС України. Цей перелік не є вичерпним, оскільки суд може захистити право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Отже, вимога позивача, відповідно до способів захисту прав та інтересів, і є змістом кожного позову.

У позовній заяві від 17.10.2024 позивач просить суд скасувати рішення відповідача щодо анулювання посвідки на постійне проживання, що безпосередньо порушує її право на проживання в Україні. Проте у позовній заяві від 14.10.2024 року йдеться про протиправність примусового повернення до країни походження, яке не було предметом іншого позову.

Підстави позовів також не є тотожними. У позовній заяві від 17.10.2024 позивач обґрунтовує свою позицію фактами порушення процедури прийняття рішення про скасування посвідки, у тому числі посиланням на відсутність належних доказів, які б підтверджували обґрунтованість дій відповідача. А у позовній заяві від 14.10.2024 підставою звернення є порушення відповідачем її права на захист у зв`язку з прийняттям нового рішення про примусове повернення, яке не було предметом розгляду в іншій справі.

Отже, стверджує, що відсутні підстави вважати, що йдеться про тотожність справ, адже позовні заяви позивача відрізняються за предметом, підставами та змістом. Положення Кодексу адміністративного судочинства України не забороняє звернення до суду з кількома позовами, якщо вони обґрунтовані різними предметами, підставами та змістом.

Відповідач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги громадянки Республіки Вірменія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 залишити без змін.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Приймаючи рішення про залишення без розгляду позовних вимог в частині, суд першої інстанції виходив з того, що позов, що розглядається судом у справі № 440/12422/24, провадження у якій відкрите ухвалою суду від 22.10.2024, та позов у цій справі, є тотожними, оскільки в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду в частині вимог щодо: визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Полтавській області №25 від 18.09.2024 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянці Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Полтавській області №1471 від 18.09.2024 про скасування посвідки на постійне проживання, виданої громадянці Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язання Головного управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (36039, м. Полтава, вул. Матвійчука Юліана, 63; ) поновити дію посвідки на постійне проживання № НОМЕР_1 (запис №822), виданої громадянці Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з статтею 129 Конституції України, однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той же предмет і з тих самих підстав.

З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що позови уважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Верховний Суд у постанові від 09 жовтня 2018 року у справі № 809/487/18 зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

При цьому, не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Також, колегія суддів вважає за доцільне зазначити, що при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 9901/433/18.

Так, спірним в даному випадку є питання наявності в межах двох справ одночасної сукупності вищевказаних умов для залишення частини позову без розгляду.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Полтавського окружного адміністративного, постановленою 22.10.2024 у справі № 440/12422/24, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження в адміністративній справі 440/12422/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання дій протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Залучено до участі в адміністративній справі № 440/12422/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Департамент контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки Служби безпеки України /https://reyestr.court.gov.ua/Review/122481268/.

За змістом описової частини зазначеної ухвали, ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Полтавській області № 25 від 18 вересня 2024 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянці Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Полтавській області №1471 від 18.09.2024 про скасування посвідки на постійне проживання, виданої громадянці Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Полтавській області в Полтавській області поновити дію посвідки на постійне проживання № НОМЕР_1 (запис №822), виданої громадянці Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Підставою позову визначено порушення прав позивача на постійне проживання в України внаслідок прийняття відповідачем рішень від № 25 від 18 вересня 2024 року та № 1471 від 18 вересня 2024 року.

21.02.2025 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду прийнята позовна заява до розгляду та відкрите провадження в адміністративній справі № 440/12185/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби у Полтавській області визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

У позовній заяві викладені наступні вимоги ОСОБА_1 щодо предмета спору:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Полтавській області №25 від 18.09.2024 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянці Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Полтавській області №1471 від 18.09.2024 про скасування посвідки на постійне проживання, виданої громадянці Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (36039, м. Полтава, вул. Матвійчука Юліана, 63; ) поновити дію посвідки на постійне проживання № НОМЕР_1 (запис №822), виданої громадянці Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 );

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Полтавській області №016575 від 18.09.2024 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства громадянки Республіки Вірменія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наведене свідчить, що предмет позову у цій справі № 440/12185/24 та у справі № 440/12422/24, провадження у якій відкрите ухвалою суду від 22.10.2024, збігаються в частині наступних заявлених позивачем матеріально-правових вимог:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Полтавській області №25 від 18.09.2024 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянці Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Полтавській області №1471 від 18.09.2024 про скасування посвідки на постійне проживання, виданої громадянці Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (36039, м. Полтава, вул. Матвійчука Юліана, 63; ) поновити дію посвідки на постійне проживання № НОМЕР_1 (запис №822), виданої громадянці Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Згідно з відомостями, що містяться в КП "ДСС", зокрема, змісту адміністративного позову у справі № 440/12422/24, коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги як у справі № 440/12422/24, провадження у якій відкрите ухвалою суду від 22.10.2024, так і у цій справі № 440/12185/24 збігаються. В обох позовних заявах, посилаючись на одні й ті самі факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність між сторонами справи спірних правовідносин, позивач стверджує, що викладені у оскаржуваному рішенні про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства не відповідають дійсності, а мотиви та підстави скасування позивачу дозволу на імміграцію в Україну і посвідки на постійне проживання не узгоджуються зі змістом п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про імміграцію».

Відповідно до частини 1 статті 46 КАС України, сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Як у справі № 440/12422/24, так і у цій справі, позивачем є ОСОБА_1 , а відповідачем - Управління державної міграційної служби в Полтавській області.

Отже, викладене надає суду підстав для висновку, що позов, що розглядається судом у справі № 440/12422/24, провадження у якій відкрите ухвалою суду від 22.10.2024, та позов у цій справі, є тотожними, оскільки в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду в частині вимог:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Полтавській області №25 від 18.09.2024 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянці Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Полтавській області №1471 від 18.09.2024 про скасування посвідки на постійне проживання, виданої громадянці Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (36039, м. Полтава, вул. Матвійчука Юліана, 63; ) поновити дію посвідки на постійне проживання № НОМЕР_1 (запис №822), виданої громадянці Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Положеннями пункту 3 частини 1 статті 240 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в частині вимог щодо: визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Полтавській області №25 від 18.09.2024 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянці Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Полтавській області №1471 від 18.09.2024 про скасування посвідки на постійне проживання, виданої громадянці Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язання Головного управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (36039, м. Полтава, вул. Матвійчука Юліана, 63; ) поновити дію посвідки на постійне проживання № НОМЕР_1 (запис №822), виданої громадянці Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), підлягає залишенню без розгляду, а клопотання представника Управління державної міграційної служби у Полтавській області від 25.02.2025 (вхідний № 12564/25 від 25 лютого 2025 року) про залишення позову без розгляду у справі № 440/12185/24 в цій частині задоволенню.

Ухвалюючи це судове рішення колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України (п.58), суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 24.01.2020 (справа № 420/2921/19).

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 по справі № 440/12185/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Я.М. Макаренко Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 19.05.2025 року