Справа № 619/1633/25
Суддя: Овсянніков В. С.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 619/1633/25
провадження № 2-а/619/29/25
РІШЕННЯ

іменем України

20 травня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Овсяннікова В.С., за участі секретаря судового засідання Кісіль А.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив скасувати постанову №1/200 від 14.03.2025 про адміністративне правопорушення, прийняту начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 про притягнення його за ч. 3 ст. 210 КпАП України та накладення штрафу у розмірі 17 000 гривень, яке полягає в не уточнені ним протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом 3633-ІХ своїх персональних даних через центр надання адміністративних послуг або через ТЦК та СП.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.02.2025 в м. Дергачі, під час перевірки документів у ІНФОРМАЦІЯ_2 відомостей (персональних та службових даних) узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 .

На підставі цього 14.03.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №1/200, якою ОСОБА_1 було визано винним у вчинені адміністративного правопорушення правопорушення за ч. З ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КпАП України № 1/200 від 14.03.2025 є протиправною та такою, що підлягає скасуванню оскільки відсутні правові підстави притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, висновки та доводи які викладені в постанові не відповідають дійсності, є не обґрунтованими, безпідставними, та не підтвердженими, належними та узгодженими між собою доказами, а сама постанова не відповідає вимогам законодавства.

Пояснив, що йому 11.02.2025 інспектор відділення рекрутінгу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 повідомив про вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, а також про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 14 год 00 хв 21.02.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , проте 21.02.2025 року справу не було розглянуто, та інших повідомлень не надходило, що позбавило Позивача реалізувати свої права передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема щодо безпосередньої участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення під час якого надавати докази та скористатись юридичної допомогою адвоката, що є грубим порушенням права на захист.

Позивач вказав, що є військовий квиток серії НОМЕР_1 , виданий 25.05.1992, в якому наявний запис про те, що 13.10.2020 йому присвоєно ВІН Начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 п-пн Обихвост (стор. 24 та 37). Також на 16- 17 стор. Військового квитка зазначено, що 11.11.2022 року ОСОБА_1 пройшов ВЛК від ІНФОРМАЦІЯ_4 та його було визнано обмежено придатним.

Також відповідно до акту дослідження стану здоров`я № 72/460 ОСОБА_1 перебував за направленням ВЛК від ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.10.2022 року № 72.

02.12.2024 року направленням № 4043-1532-5499-3644 позивача було направлено до Дергачівської поліклініки на проходження медичної комісії.

Вказує, що він перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відповідач володіє щодо нього певними обліковими даними, яких вистачило для того, щоб у встановленому законом порядку надати йому направлення на проходження ВЛК.

Разом з тим, посилання на норму Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», який встановлює перелік персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста, в оскаржуваній постанові відсутні.

В оскаржуваній постанові, як і у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме конкретно відомості про себе (персональні дані) позивач був зобов`язаний уточнити і не уточнив, а отже, не в повному обсязі викладено суть (об`єктивну сторону) адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Також, в порушення вимог ст. 278-280 КУпАП уповноваженою особою при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення не перевірено, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Окрім того, відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідачем не вказано, які саме відомості (персональні дані) не були оновлені позивачем і не могли бути одержані самостійно відповідачем по справі шляхом електронної інформаційної взаємодії.

Зазначив, що у відповідача були відсутні фактичні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки була можливість отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, а саме у Державної податкової служби України та Пенсійного фонду України (так як ОСОБА_1 є пенсіонером МВС України та отримує пенсію за вислугу років У ГУ ПФУ в Харківській області).

Відповідачем не надано доказів, що ним вживалися заходи для отримання персональних відомостей ОСОБА_1 в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.

У зв`язку з чим просить скасувати постанову №1/200 від 14.03.2025 у справі про адміністративне правопорушення винесену начальникам ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 отримавши 15.04.2025 року копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, не скористався процесуальним правом подачі письмового відзиву на електронну адресу суду.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою №1/200 від 14.03.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 накладено на позивача стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Постанову обгрунтовано тим, що 11.02.2025 у м. Дергачі під час перевірки документів у ІНФОРМАЦІЯ_2 відомостей (персональних та службових даних) узагальнених у облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» було виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 , а саме абз. 4 п. 1 ч. 2 Прикінцевих положень ЗУ від 11.04.2024 №3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (далі Закон-3633- IX), який набув чинності 18.05.2024, яким визначено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №65/2022, затвердженого ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 №2105-1X громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточннти адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста (за наявності), у разі перебування за кордоном - шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

У цій же постанові вказано: «Офіцер запасу ОСОБА_4 (ймовірно описка), який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , в особливий період, у порушення вимог абз. 7 ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 4 п. 1 ч. 2 Прикінцевих положень ЗУ від № 3633-ІХ, абз. 2 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу»: не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом 3633-ІХ своїх персональні данні через центр надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комрлектування та соціальної підтримки, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП».

У результаті чого ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень (зв.бік. а.с. 14).

З воєного квитка серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 11.11.2022 направлявся від ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження ВЛК, яким його визнано обмежено придатним (16-17 стор). Також на стор. 24 наявний запис про те, що 13.10.2020 року позивачу присвоєно ВІН-код начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 п-пн Обихвост (стор. 24 та 37) (а.с. 10-11).

Акт дослідження стану здоров`я №72/460 від 24.10.2022 та карта обсеження та медичного огляду, датована 10.02.2025 (а.с. 8-9).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч. 1ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Згідно зі статтею 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За правилами статті 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі висновки: «Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».

Разом з тим, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що відповідачем порушено процедурний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, оскільки в матеріалах справи відсутні докази вручення позивачу повістки за три дні до такого розгляду. При цьому, будь-яких доказів належного повідомлення позивача у інший спосіб та у порядку, встановленому процесуальним законодавством про розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять.

Недотримання відповідачем приписів законодавства України про адміністративні правопорушення тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови та є підставою для її скасування.

Виходячи із норм викладених в частині 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, розгляд справи відбувся за відсутності позивача, якого не було своєчасно сповіщено протакий розгляд справи, що в силу приписів частини 1 статті 268 КУпАП виключало можливість розгляду справи.

Представник відповідача відзив до суду не надав, у судове засідання не з`явився, а отже не довів правомірності своїх дій, згідно ч. 2 ст. 77 КАС України.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату, Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 06.02.2020 № 05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а дійшов такого висновку: «факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».

За таких обставин, ураховуючи зазначені висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку щодо протиправності оскаржуваної постанови та її скасування.

Процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.

Таким чином, відповідач в порушення ч. 2 ст. 77 КАС України не надав суду доказів, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувався відповідно до вказаних вище вимог КпАП України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані вимоги ст. 252 КпАП та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. За таких обставин, суд приходить до переконання щодо недодержання процедури винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, яка передбачена Законом; належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем не надано, у зв`язку з чим, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

У частині відшкодування судового збору Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 дійшла наступного висновку: «За системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.»

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у порядку ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, ураховуючи задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 484,48 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 210, 210-1, 251, 252, 255, 256, 258, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6-11, 13-15, 72-79, 90, 268-271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення №1/200 від 14.03.2025 року, прийняту начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) за ч. 3 ст. 210 КУпАП - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , юридична адреса: 61052, м. Харків, вул. Кацарська, 56) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ), за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Копії рішення суду негайно направити особам, які брали участь у справі.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя В. С. Овсянніков