Справа № 420/28949/24
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/28949/24

Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А. Дата і місце ухвалення: 17.03.2025р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просила суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за лютий 2022 року не в повному обсязі;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за лютий 2022 року у розмірі 30 000 гривень з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що вона проходила військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.08.2024р. №247 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас ЗСУ та виключено її зі списків особового складу військової частини. Однак, відповідачем не проведено повного розрахунку при звільненні з позивачем, зокрема, щодо виплати додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн., передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022р. №168, за лютий 2022 року. Позивач стверджувала, що військовою частиною виплачено на її користь додаткову грошову винагороду за лютий 2022 року лише в розмірі 5357,14 грн., в той час як пунктом 1 Постанови №168 передбачалося, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил України виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн. щомісячно без прив`язки до пропорційності. Вказівка на необхідність виплати додаткової винагороди пропорційно часу участі була введена лише у редакції постанови КМУ №793 від 07.07.2022р., в тому не може бути застосована до питання виплати додаткової винагороди за лютий 2022 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення від 17.03.2025р. з ухваленням по справі нового судового рішення про задоволення її позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про правомірність дій військової частини НОМЕР_1 щодо виплати на користь ОСОБА_1 за лютий 2022 року додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №168, пропорційно часу виконання обов`язків військової служби, а саме: за 5 діб за період з 24.02.2022р. по 28.02.2022р. у розмірі 5357,14 грн. Судом не надано належної правової оцінки посиланням позивача на те, що Постановою №168, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, чітко визначалося, що на період дії воєнного стану військовослужбовці Збройних Сил України мають право на виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн. щомісячно.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що виплата додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №168, пропорційно в розрахунку на місяць має здійснюватися з 19.07.2022р. з дати набрання чинності постановою КМУ №793 від 07.07.2022р., про що зазначив Верховний Суд у постанові від 29.02.2024р. по справі №320/2090/23.

Військова частина НОМЕР_1 подала письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Відповідач зазначає, що у пункті 5 Постанови КМУ №168 зазначено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року. До 24.02.2022р. в Україні був відсутній правовий режим воєнного стану. Кількість днів проходження військової служби ОСОБА_1 в лютому 2022 року під час дії воєнного стану в країні становить 5 днів. А відтак, військовою частиною НОМЕР_1 правомірно нараховано та виплачено на користь позивача додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою №168, за 5 днів проходження служби у лютому 2022 року в розмірі 5357,14 грн.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.08.2024р. №247 (по стройовій частині) старшого солдата ОСОБА_1 , солдата резерву 4 запасної роти, звільнену наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 11 серпня 2024 року №180-РС, з військової служби у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», визнано такою, що 13 серпня 2024 року справи та посаду здала і направлено її для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З 13 серпня 2024 року ОСОБА_1 виключено із списків особового складу військової частини, а з 14 серпня 2024 року її знято з усіх видів забезпечення військової частини.

З матеріалів справи, також, вбачається, що за лютий 2022 року ОСОБА_1 отримала додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р., у розмірі 5357,14 грн.

Вважаючи протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за лютий 2022 року не в повному обсязі (30 000 грн.) ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач в повному обсязі здійснив нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди за лютий 2022 року у розмірі 30000 грн. у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби (5 днів у період з 24.02.2022р. по 28.02.2022р.), що становить 5357,14 грн.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

За приписами частини другої статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з абзацами першим і другим частини четвертої статті 9 цього Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до п.п.2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений наказом Міністра оборони України від 07.06.2018р. №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018р. за № 745/32197 (далі - Порядок №260).

Відповідно до пункту 2 Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

На підставі абзаців другого та третього пункту 7 Порядку №260 розмір грошового забезпечення, що належить військовослужбовцю не за повний календарний місяць, визначається шляхом множення середньоденного розміру грошового забезпечення на кількість календарних днів, прослужених військовослужбовцем у цьому місяці. При цьому середньоденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного військовослужбовцю за повний календарний місяць, на кількість календарних днів місяця, за який здійснюється виплата.

Військовослужбовцям, які виключаються зі списків особового складу військової частини, грошове забезпечення виплачується до дня виключення включно. В наказах про виключення зі списків особового складу обов`язково зазначається про виплату одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022р. №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України постановлено ввести в Україні воєнний стан.

Цього ж дня (24.02.2022р.) Указом Президента України від 24.02.2022р. №69/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч.2 ст.102, п. п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Відповідно до п.4 Указу №64/2022 Кабінет Міністрів України зобов`язаний невідкладно, зокрема, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Згідно п. 6 Указу №69/2022 Кабінету Міністрів України доручено забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання вказаних Указів Президента України Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

У пункті 1 цієї постанови Уряд установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

В пункті 5 Постанови №168 визначено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року №793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168», яка набрала чинності з 19.07.2022р., внесені, зокрема, такі зміни до Постанови №168: в абзаці першому пункту 1 постанови слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».

Відповідно до пункту 2 Постанови №793 ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку із тим, що позивач не погоджується із розміром додаткової винагороди, встановленої Постановою №168, яка виплачена їй за лютий 2022 року пропорційно часу проходження служби (5 днів за період з 24.02.2022р. по 28.02.2022р.).

Позивач вважає, що у редакції Постанови №168, на момент виникнення спірних правовідносин (лютий 2022 року), розмір додаткової винагороди для військовослужбовців Збройних Сил був встановлений у розмірі 30000 гривень щомісячно, тобто без визначення в положеннях цієї постанови принципу пропорційності такої винагороди до кількості днів, що військовослужбовець прослужив. За твердженнями апелянта, така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби з розрахунку на місяць з дня набрання чинності постановою КМУ від 07 липня 2022 року №793, якою були внесені відповідні зміни до постанови Кабінету Міністрів України №168, а саме з 19 липня 2022 року.

Тобто, за позицією апелянта, навіть якщо до 19.07.2022р. військовослужбовець протягом місяця фактично перебував на військовій службі один день, він має право на виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою №158, в розмірі 30 000 грн. на місяць.

Колегія суддів такі доводи апелянта вважає помилковими з огляду на наступне.

У постанові від 21.09.2023р. у справі №260/3564/22 Великою Палатою Верховного Суду було викладено правовий висновок, відповідно до якого, зміст внесених постановою Кабінету Міністрів України №793 змін до постанови Кабінету Міністрів України №168 в частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць» замість « 30000 гривень щомісячно» не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, оскільки за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена урядом «пропорційність» із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.

Варто зазначити, що на підставі абзаців другого та третього пункту 7 Порядку №260 розмір грошового забезпечення, що належить військовослужбовцю не за повний календарний місяць, визначається шляхом множення середньоденного розміру грошового забезпечення на кількість календарних днів, прослужених військовослужбовцем у цьому місяці. При цьому середньоденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного військовослужбовцю за повний календарний місяць, на кількість календарних днів місяця, за який здійснюється виплата.

Військовослужбовцям, які виключаються зі списків особового складу військової частини, грошове забезпечення виплачується до дня виключення включно. В наказах про виключення зі списків особового складу обов`язково зазначається про виплату одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Отже, аналіз приписів наведених нормативно-правових актів дає підстави для висновку про те, що встановлена постановою Кабінету Міністрів України №168 додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення військовослужбовців, яку держава взяла на себе обов`язок виплачувати їм на період дії воєнного стану в Україні. При цьому, грошове забезпечення, до якого входить, зокрема, спірна додаткова винагорода, виплачується за неповний місяць пропорційно календарним дням, прослуженим військовослужбовцем у відповідному місяці.

З огляду на наведені висновки та правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 21.09.2023р. у справі №260/3564/22, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України №793 до постанови Кабінету Міністрів України №168 не змінили обсягу прав позивача на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн на місяць, яка, на підставі нормативно-правових актів, виплачується за неповний місяць пропорційно календарним дням, прослуженим військовослужбовцем у відповідному місяці.

А відтак, військовою частиною НОМЕР_1 правомірно виплачено на користь ОСОБА_1 додаткову винагороду згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 у розмірі 5357,14 грн. за лютий 2022 року (з розрахунку: 30000,00 грн/28 днів*5 днів).

Висновки колегії суддів узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 11.04.2024р. у справі №440/6106/22, від 15.08.2024р. у справі №280/5806/22, від 28.11.2024р. у справі №360/1446/23.

Доводи апеляційної скарги відповідача таких висновків суду не спростовують.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 19 травня 2025 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук