Справа № 420/1011/25
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1011/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючої судді - Бойко О.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальність «ПІВДЕННА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» до Львівської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про визнання противоправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/000652/2 від 02.11.2024 та № UA209000/2024/000653/2 від 02.11.2024, визнання противоправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/003560 від 02.11.2024 та № UA209230/2024/003561 від 02.11.2024, вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору.

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява позивача, Товариства з обмеженою відповідальність «ПІВДЕННА ТОРГОВА КОМПАНІЯ», до відповідача, Львівської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України), в якій позивач просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/000652/2 від 02.11.2024 та № UA209000/2024/000653/2 від 02.11.2024;

- визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/003560 від 02.11.2024 та № UA209230/2024/003561 від 02.11.2024.

ІІ. Аргументи сторін.

(а) Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Позивач зазначив, що при здійсненні імпортування товару на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості за ціною контракту було надано повний пакет документів, у відповідності до переліку, закріпленого ч. 2 ст. 53 МК України. Більш того, на запит відповідача були надані додаткові документи, які підтверджують визначення митної вартості наданих для митного оформлення товарів відповідно до законодавства України. Отже, позивач під час митного оформлення товарів надав документи, що містять необхідні відомості для визначення митної вартості товарів основним методом - за ціною договору.

(б) Позиція відповідача

10.02.2025 від відповідача у справі надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Представник звернув увагу, що оскільки в документах, які надані позивачем до митного органу разом з митною декларацією містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

При цьому, у рішенні про коригування митної вартості наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цьому рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.

Таким чином, відповідач під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення діяв у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушував права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

ІІІ. Процедура та рух справи.

27.01.2025 ухвалою Одеський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІV. Обставини справи, встановлені судом, та докази на їх підтвердження.

Позивачем разом із продавцем компанією SHANGHAI GALILEO IMPORT AND EXPORT LTD, Китай, було погоджено поставку товару на територію України згідно контракту № S-GALILEO 24 від 17.01.2024 року.

З метою митного оформлення поставленого за вказаним контрактом товару (Акумуляторні батареї, електричні, нові, свинцеві, що працюють на не рідкому електроліті, герметичні, захищені від витікання, які не мають отворів для обслуговування (долива дистильованої води), тип електроліту-кислотний (гелевий електроліт), прямокутної форми, не використовуються для запуску поршневих двигунів, виключно для використання в електротрициклах з напругою 12В: VALVE REGULATED, 12 VOLT LEAD-ACID BATTERY / ГЕРМЕТИЧНА 12-ВОЛЬТОВА СВШЦЕВО-КИСЛОТНА АКУМУЛЯТОРНА БАТАРЕЯ 6-DZF-12 (12V12AH) - 412 шт.; VALVE REGULATED, 12 VOLT LEAD-ACID BATTERY / ГЕРМЕТИЧНА 12-ВОЛЬТОВА СВІНЦЕВО-КИСЛОТНА АКУМУЛЯТОРНА БАТАРЕЯ 6-EVF-58 (12V58АН) - 1352 шт.; Не є обладнанням подвійного використання. Торговельна марка CHILWEE. Виробник SHANGHAI GALILEO IMPORT AND EXPORT LTD. Країна виробництва CN) разом з митною декларацією № 24UA50U9 позивачем до митного органу були подані наступні документи: пакувальний лист б/н від 11.07.2024, рахунок-проформа (proforma invoice) № GLCW202402 від 11.07.2024, інвойс № GLCW202402 від 11.07.2024, коносамент № CHN1435136 від 09.08.2024, міжнародну товарно-транспортну накладну № 240355 від 25.10.2024, сертифікат про походження товару № 24С02В1М0329/50035 від 30.08.2024, банківський платіжний документ, що стосується товару: SWIFT-повідомлення б/н від 03.09.2024, довідку ТОВ «Академія міжнародних транспортних перевезень» про транспортні витрати № 553 від 01.11.2024, прайс-лист виробника товару компанії SHANGHAI GALILEO IMPORT AND EXPORT LTD б/н від 20.01.2024, висновок за результатами цінового моніторингу Київської обласної торгово-промислової палати № Ц-299 від 13.09.2024, контракт № S-GALILEO 24 від 17.01.2024, договір про надання послуг митного брокера № 06/07-22 від 06.07.2022, контрольний талон від 02.11.2024, копію митної декларації країни відправлення № 03004805 від 03.08.2024.

На запит Львівської митниці про надання додаткових документів, позивачем були надані відповідні пояснення та наступні документи: рахунок на оплату від ТОВ «Академія міжнародних транспортних перевезень» № 1145 від 31.10.2024, рахунок на оплату від ТОВ «Академія міжнародних транспортних перевезень» № 1146 від 31.10.2024, договір на перевезення вантажів № А01112020-2 від 21.09.2020.

02.11.2024 відповідач виніс рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/000652/2, у п. 33 якого зазначено:

1. Поставка даного товару здійснюється на підставі Контракту № S-GALILEO 24 від 17.01.2024, укладеного між ТОВ Південна Торгова Компанія» та Компанією «SHANGHAI GALILIO IMPORT AND EXPORT LTD», експортна декларація країни відправлення 03004805 не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення, які підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару.

2. У фактурі № GLCW202402 від 11.07.2024 зазначено, що відвантаження товару здійснюється при умові 100 % передоплати. Банківський документ поданий до митного оформлення від 03.09.2024. Банківський платіжний документ (SWIFT) від 03.09.2024 не може бути взятий до уваги як документ, що підтверджує факт оплати за оцінюваний товар, оскільки не містить обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, визначених Постановою № 216, та відміток виконавця надавача платіжних послуг, які свідчать про виконання платіжних операцій за таким платіжним документом. Даний документ містить посилання лише на контракт, а сума зазначена в ньому 98.000 Дол. США неможливо ідентифікувати до даної поставки товару.

3. Декларантом подано до митного оформлення Експертний висновок № Ц-299 від 13.09.2024, слід зауважити, що під час здійснення оцінки міститься посилання лише на відсутність інформації стосовно конкретних значень цінових даних щодо вартості товару не дає можливості впевнитись у достовірності вихідних даних та перевірити числові значення складових митної вартості. В пункті 7 даного висновку вказано, що він є довідково-інформаційним.

4. У гр. 5 CMR № 240352 від 25.10.2024 не зазначено жодного документа що стосується даної поставки партії товару, що унеможливлює співставити з даною партією товару. В гр.21-місце складання зазначено - Одеса.

5. Відповідно до вимог ЗУ «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» від 01.08.2006 № 57-V та ст. 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів Женева, (19.05.1956) у гр. 22 та 23 CMR - зазначається підпис і штамп відправника та перевізника. В CMR № 240352 від 25.10.24 р. у гр.22 відсутні печатки та підписи відправника.

Також відповідач склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/003560: «неможливість завершення м/о у зв`язку з невірно заповненими графами гр. 12, 45, 43, 44, 46, 47, В МД, відповідно до Рішення про коригування митної вартості від 02.11.2024 № UA209000/2024/000652/2 (порушено умови декларування передбачені п. 1, п. 8 ст. 257 МКУ. ст. 55 МКУ, ПКМУ від 21.05.12 № 450)».

З метою митного оформлення поставленого за вказаним контрактом товару (Акумуляторні батареї, електричні, нові, свинцеві, що працюють на не рідкому електроліті, герметичні, захищені від витікання, які не мають отворів для обслуговування (долива дистильованої води), тип електроліту-кислотний (гелевий електроліт), прямокутної форми, не використовуються для запуску поршневих двигунів, виключно для використання в електротрициклах з напругою 12В: VALVE REGULATED, 12 VOLT LEAD-ACID BATTERY / ГЕРМЕТИЧНА 12-ВОЛЬТОВА СВШЦЕВО-КИСЛОТНА АКУМУЛЯТОРНА БАТАРЕЯ 6-EVF-32 (12V32AH) - 360 шт.; VALVE REGULATED, 12 VOLT LEAD-ACID BATTERY / ГЕРМЕТИЧНА 12-ВОЛЬТОВА СВІНЦЕВО-КИСЛОТНА АКУМУЛЯТОРНА БАТАРЕЯ 6-EVF-58 (12V58АН) - 1240 шт.; Не є обладнанням подвійного використання. Торговельна марка CHILWEE. Виробник SHANGHAI GALILEO IMPORT AND EXPORT LTD. Країна виробництва CN) разом з митною декларацією № 24UA51U8 позивачем до митного органу були подані наступні документи: рахунок-проформа (proforma invoice) № GLCW202403 від 11.07.2024, інвойс № GLCW202403 від 11.07.2024, коносамент № CHN1435134 від 09.08.2024, міжнародну товарно-транспортну накладну № 240356 від 25.10.2024, сертифікат про походження товару № 24С02В1М0329/50036 від 30.08.2024, банківський платіжний документ, що стосується товару: SWIFT-повідомлення б/н від 03.09.2024, довідку ТОВ «Академія міжнародних транспортних перевезень» про транспортні витрати № 554 від 01.11.2024, прайс-лист виробника товару компанії SHANGHAI GALILEO IMPORT AND EXPORT LTD б/н від 20.01.2024, висновок за результатами цінового моніторингу Київської обласної торгово-промислової палати № Ц-318 від 24.09.2024, контракт № S-GALILEO 24 від 17.01.2024, договір про надання послуг митного брокера № 06/07-22 від 06.07.2022, контрольний талон від 02.11.2024, копію митної декларації країни відправлення № 03004804 від 03.08.2024.

На запит Львівської митниці про надання додаткових документів, позивачем були надані відповідні пояснення та наступні документи: рахунок на оплату від ТОВ «Академія міжнародних транспортних перевезень» № 1147 від 31.10.2024, рахунок на оплату від ТОВ «Академія міжнародних транспортних перевезень» № 1148 від 31.10.2024, договір на перевезення вантажів № А01112020-2 від 21.09.2020.

02.11.2024 відповідач виніс рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/000653/2, у п. 33 якого зазначено:

1. Поставка даного товару здійснюється на підставі Контракту № S-GALILEO 24 від 17.01.2024, укладеного між ТОВ Південна Торгова Компанія» та Компанією «SHANGHAI GALILIO IMPORT AND EXPORT LTD», експортна декларація країни відправлення 03004804 не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення, які підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару.

2. У фактурі № GLCW202403 від 11.07.2024 зазначено, що відвантаження товару здійснюється при умові 100 % передоплати. Банківський документ поданий до митного оформлення від 03.09.2024. Банківський платіжний документ (SWIFT) від 03.09.2024 не може бути взятий до уваги як документ, що підтверджує факт оплати за оцінюваний товар, оскільки не містить обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, визначених Постановою № 216, та відміток виконавця надавача платіжних послуг, які свідчать про виконання платіжних операцій за таким платіжним документом. Даний документ містить посилання лише на контракт, а сума зазначена в ньому 98.000 Дол. США неможливо ідентифікувати до даної поставки товару.

3. Декларантом подано до митного оформлення Експертний висновок № Ц-318 від 24.09.2024, слід зауважити, що під час здійснення оцінки міститься посилання лише на відсутність інформації стосовно конкретних значень цінових даних щодо вартості товару не дає можливості впевнитись у достовірності вихідних даних та перевірити числові значення складових митної вартості. В пункті 7 даного висновку вказано, що він є довідково-інформаційним.

4. У гр. 5 CMR № 240356 від 25.10.2024 не зазначено жодного документа що стосується даної поставки партії товару, що унеможливлює співставити з даною партією товару. В гр. 21-місце складання зазначено - Одеса.

5. Відповідно до вимог ЗУ «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» від 01.08.2006 № 57-V та ст. 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів Женева, (19.05.1956) у гр. 22 та 23 CMR - зазначається підпис і штамп відправника та перевізника. В CMR № 240356 від 25.10.24 р. у гр. 22 відсутні печатки та підписи відправника.

Також відповідач склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/003561: «неможливість завершення м/о у зв`язку з невірно заповненими графами гр. 12, 45, 43, 44, 46, 47, В МД, відповідно до Рішення про коригування митної вартості від 02.11.2024 № UA209000/2024/000653/2 (порушено умови декларування передбачені п. 1, п. 8 ст. 257 МКУ. ст. 55 МКУ, ПКМУ від 21.05.12 № 450)».

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

У відповідності до частини 3 статті 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 Митного кодексу України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

При декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.

Згідно з частиною 1 статтею 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частиною 2 встановлений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1-3 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також згідно з частиною 6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують Митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, Митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Суд наголошує, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 05.03.2019 по справі № 815/5791/17.

Із матеріалів справи суд встановив, що з метою підтвердження заявленої митної вартості товарів позивач подав до відповідача повний пакет документів для підтвердження визначеної ним митної вартості товару, передбачений статтею 53 Митного кодексу України.

Відповідач в оскаржуваному рішенні зазначив, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

Проте суд критично оцінює зазначені висновки відповідача з огляду на таке.

Щодо посилань відповідача, що експортна декларація країни відправлення не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення, які підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару, суд зазначає наступне.

Позивач вказує, що відомості про митне оформлення товарів зазначених в копіях митних декларацій країни відправлення (КНР) є загальнодоступними в мережі Інтернет на сторінці Митної Адміністрації Китайської Народної Республіки, де міститься інформація, що митні органи Китайської Народної Республіки здійснили митне оформлення товарів, заявлених в митних деклараціях № 03004805 та № 03004804.

Крім того, в інвойсах № GLCW202402 від 11.07.2024 та № GLCW202403 від 11.07.2024 вказані умови поставки товару - CFR Копер, Словенія.

Відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2020) термін CFR зобов`язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту.

В статті А. 7 «Очищення для експорту/імпорту» пункту А «Обов`язки продавця» умов поставки CFR Офіційних правил тлумачення-торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2020) зазначено: «Де це застосовується, продавець повинен сплатити та здійснити всі формальності з очищення для експорту, які вимагаються країною експорту».

Згідно з пп. 2 п. 4.1 контракту № S-GALILEO 24 від 17.01.2024 Продавець зобов`язаний отримувати необхідні дозволи офіційних установ та провести митне очищення Товарів на митниці за свій рахунок, відповідно до вимог експорту.

Тобто, суд погоджується з позивачем, що умови поставки товарів CFR Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2020) та контракту № S-GALILEO 24 від 17.01.2024 покладають на Продавця (компанію SHANGHAI GALILEO IMPORT AND EXPORT LTD, Китай) обов`язок виконання митних процедур, необхідних для вивезення товару.

З урахуванням наведеного, позивач не впливає на заповнення митних декларацій країни відправлення, не відповідає за правильність заповнення митних декларацій країни відправлення та внесення до них відповідної інформації, а також за здійснення митного оформлення експорту товарів.

Щодо твердження відповідача про недоліки банківського платіжного документу, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 6 «Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах», затверджене постановою Правління Національного Банку України від 28.07.2008 № 216 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.10.2008 № 910/15601) ініціатор має право оформити платіжну інструкцію в іноземній валюті або банківських металах в електронній або паперовій формі. Форма та порядок надання платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах визначаються умовами договору про надання платіжних послуг між користувачем і надавачем платіжної послуги.

Згідно з п. 29 «Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах» платник має право ініціювати платіжні операції в іноземній валюті або банківських металах за допомогою платіжного застосунку, який пропонується надавачем платіжних послуг платника, у порядку, визначеному в договорі з надавачем платіжних послуг платника.

Відповідно до п. 30 «Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах» банк зараховує суму платіжної операції на рахунки банку, розрахункові рахунки небанківських надавачів платіжних послуг та рахунки отримувачів на підставі отриманих SWIFT - повідомлень (далі - повідомлення), у яких обов`язково зазначені: для отримувачів - юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (далі - підприємець) - унікальний ідентифікатор отримувача або найменування/прізвище та власне ім`я та номер рахунку отримувача і призначення платежу.

Як зазначено вище, разом з митними деклараціями декларантом до митниці подано SWIFT-повідомлення б/н від 03.09.2024, яке містить усі реквізити, передбачені пунктом 30 «Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах», що підтверджує факт оплати за оцінюваний товар.

Суд погоджується з позивачем, що положення п. 30 «Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах» не містять вимог щодо наявності у SWIFT-повідомленні відміток виконавця надавача платіжних послуг.

Таким чином, подане до митного оформлення SWIFT-повідомлення б/н від 03.09.2024 містило достовірну інформацію щодо суми здійсненої оплати за товар та не давало підстав для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а також не могло бути причиною для коригування митної вартості та для відмови у митному оформленні товарів.

Щодо посилань відповідача про недоліки експертного висновку, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в наданих до митного оформлення висновків за результатами цінового моніторингу Київської обласної торгово-промислової палати № Ц-299 від 13.09.2024 та № Ц-318 від 24.09.2024 наявні джерела інформації з мережі Інтернет, які були використані експертом торгово-промислової палати під час підготовки експертної довідки.

Суд погоджується з позивачем, що положеннями Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Митного кодексу України та інших актів законодавства України не передбачено обов`язкового роздрукування та додання до висновку за результатами цінового моніторингу торгово-промислової палати сторінок з мережі Інтернет, які були використані експертом торгово-промислової палати під час підготовки висновку за результатами цінового моніторингу та посилання на які наведені у висновку.

В поданих до митного оформлення висновках за результатами цінового моніторингу Київської обласної торгово-промислової палати № Ц-299 від 13.09.2024 та № Ц-318 від 24.09.2024 експерт підтверджує митну вартість товару, заявлену декларантом в митних деклараціях

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини віднесені до додаткових документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Тобто, незгода митниці з результатами цінового моніторингу, викладеними у висновках за результатами цінового моніторингу Київської обласної торгово-промислової палати № Ц-299 від 13.09.2024 та № Ц-318 від 24.09.2024 не могла бути підставою для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а також причиною для коригування митної вартості та для відмови у митному оформленні товарів.

Щодо твердження відповідача про недоліки міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR), суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 4 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956 р.) (дата приєднання України: 01.08.2006 (із застереженням)) договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Відсутність, неправильність чи утрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення, до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції.

Згідно ст. 5 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником. Ці підписи можуть бути надруковані чи замінені печатками відправника і перевізника, якщо це допускається законодавством країни, в якій складена вантажна накладна. Перший примірник передається відправнику, другий супроводжує вантаж, а третій залишається у перевізника.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів відправник несе відповідальність за всі витрати, шкоду і збитки, заподіяні перевізнику внаслідок неточності або недостатності: а) даних, зазначених у підпунктах b), d), е), f), g), h) та j) пункту 1 статті 6; b) даних, зазначених у пункті 2 статті 6; с) будь-яких інших даних чи інструкцій, що надаються ним для складання вантажної накладної або для включення в неї таких даних.

Згідно ст. 13 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів після прибуття вантажу на місце, передбачене для його доставки, одержувач має право вимагати від перевізника передачі йому другого примірника вантажної накладної і вантажу в обмін на розписку.

З урахуванням наведеного, суд погоджується з позивачем, що одержувач (ТОВ «Південна торгова компанія») не може нести відповідальність за недоліки заповнення вантажної (автотранспортної) накладної (CMR), а має можливість отримати відповідний примірник вантажної (автотранспортної) накладної (CMR) тільки від перевізника в момент доставки товару в місце призначення.

Тобто, відсутність даних у графі 5 міжнародних товарно-транспортної накладних (CMR) № 240355 від 25.10.2024 та № 240356 від 25.10.2024, а також зазначення в них «м. Одеси» в графі 21 «Складено в» не стосується числового значення заявленої декларантом митної вартості товарів, а тому не могло бути підставою для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а також причиною для коригування митної вартості та для відмови у митному оформленні товарів.

Суд зазначає, що міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR) № 240355 від 25.10.2024 та № 240356 від 25.10.2024 відносяться до товарів, які зазначені в інвойсах (invoice) № GLCW202402 від 11.07.2024 та № GLCW202403 від 11.07.2024, пакувальних листах б/н від 11.07.2024 та б/н від 11.07.2024, коносаментах № CHN1435136 від 09.08.2024 та № CHN1435134 від 09.08.2024, митних деклараціях № 24UA50U9 від 02.11.2024 та № 24UA51U8 від 02.11.2024, оскільки в них: наявні печатка перевізника та містяться підписи уповноважених осіб перевізника; вказана дата завантаження товару; вказані назви та адреси продавця (відправника) та покупця (одержувача), місце завантаження (Копер, Словенія) та розвантаження (Одеса, Україна); в графі 6 вказано номер контейнера, в якому перевозився вантаж, який співпадає з номером контейнера, що зазначений в графі 31 доповнення 1 до митної декларації; міститься найменування товарів, які співпадають з найменуванням товарів, що зазначені в поданих до митного оформлення інвойсах, пакувальних листах та митних деклараціях; вага брутто товарів CMR співпадає з вагою брутто товарів, що зазначена в пакувальних листах, коносаментах та митних деклараціях.

На підставі зазначеного, суд вважає, що надані ТОВ «ПІВДЕННА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» до Львівської митниці документи кореспондувалися між собою та містили всю необхідну інформацію про товари та їх ціну, а отже в сукупності всі відомості, які підтверджували числові значення митної вартості (її складових), й не давали підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Щодо посилань в оскаржуваному рішенні на джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару, суд зазначає наступне.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації баз даних, зокрема, АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС Держмитслужби України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Наведена позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду в аналогічних (подібних) правовідносинах, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду від 30.06.2022 у справі № 280/1824/19, від 25 листопада 2020 року у справі № 1.380.2019.001657, від 19.02.2019 у справі № 805/2713/16-а та від 08.02.2019 року у справі № 825/648/17 тощо.

При цьому, торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Суд звертає увагу, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованих позивачем товарів від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України та наказу Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору», рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 808/9123/15.

Таким чином, дослідивши надані позивачем для митного оформлення документи, копії яких містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позивач надав усі документи, необхідні для визначення митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість та її складові частини.

У свою чергу, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами обставин надання неповних відомостей, а також існування розбіжностей, неточностей, які б впливали на рівень митної вартості товарів, ознак підробки цих документів або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

VI. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у загальній сумі 21402,25 грн.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 21402,25 грн.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2,77,139, 244-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/000652/2 від 02.11.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/003560 від 02.11.2024.

3.Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/000653/2 від 02.11.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/003561 від 02.11.2024.

4.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Львівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальність «ПІВДЕННА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» судовий збір в розмірі 21402 (двадцять одна тисяча чотириста два),25 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальність «ПІВДЕННА ТОРГОВА КОМПАНІЯ», адреса: 65031, м. Одеса, вул. М. Грушевського, 40, .

Відповідач: Львівська митниця, адреса: 79000, м. Львів, вул. Костюшка Т., 1, .

Суддя Оксана БОЙКО