Справа № 160/30957/24
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Позивач 21.11.2024р. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправною поведінку та скасувати довідку Військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 від 12.07.2024р. №1566.
- зобов`язати центральну-військову лікарську комісію провести контрольний огляд військовослужбовця військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_1 .
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що після медичного огляду 12.07.2024 ВЛК в/ч НОМЕР_2 встановила низку тяжких патологій: наслідки відкритої ЧМТ (2001), операція на меніску (2022) з больовим синдромом, вертеброгенна цервікалгія, попереково-крижова радикулопатія, хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість. Попри це, комісія визнала військовослужбовця придатним до служби у частинах забезпечення та споріднених підрозділах за статтями 75-б, 61в, 23в нрозкладу хвороб. Не погоджуючись із цим висновком, позивач звернувся по правову допомогу та подав адвокатські запити. 20-та Регіональна ВЛК (лист 23.08.2024) і Центральна ВЛК (лист 27.09.2024 №598/9/216650) підтвердили рішення первинної комісії й відмовили у повторному огляді чи скасуванні постанови. На думку Турчака, ВЛК занизила тяжкість діагнозів. Він посилається на медичні виписки 2001 та 2022 рр., які фіксують відкриту проникаючу ЧМТ з наслідками, хронічний больовий синдром, патологію хребта й приглухуватість ІІ ступеня. З огляду на вимоги наказу МОУ №402 (ст. 75, п. 6.8), такі порушення повинні кваліфікуватися за пунктом «а» (непридатність) та виключати можливість подальшої служби.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2024 р. вказана позовна заява була залишена без руху. Встановлено позивачу строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме: надати докази на яких грунтуються позовні вимоги належної якості.
На виконання ухвали суду від 03.12.2024 р., позивачем 19.12.2024 р. усунуто недоліки.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та залучено Військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), у якості співвідповідача.
Крім того, цією ухвалою зобов`язано Військову частиу НОМЕР_2 :
- надати всі документи, які враховані при проведенні медичного огляду ОСОБА_1 гарнізонною ВЛК НОМЕР_2 12 липня 2024 року;
- надати всі документи, які були надані позивачем при проходженні ВЛК.
06 січня 2025 року від військової частини НОМЕР_2 надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач посилається на Закон «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і Положення МОУ № 402 про військово-лікарську експертизу. Наголошується, що ВЛК створюються в установленому порядку, їх постанови (довідки, свідоцтва) є обов`язковими до виконання й чинні 12 місяців. Оцінка діагнозу щодо відповідності Розкладу хвороб належить виключно до компетенції медкомісій, а не суду. Положення № 402 не передбачає окремої процедури судового оскарження довідок позаштатних ВЛК; натомість у разі погіршення здоров`я військовослужбовець може подати рапорт на повторний огляд. Відповідач також цитує аналогічну правову позицію Верховного Суду (постанова від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18). З огляду на наведене військова частина просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.
31 березня 2025 року від Центрально військово-лікарської комісії надійшов відзив на позовну заяву. Комісія посилається на Закон «Про військовий обов`язок і військову службу» та Положення МОУ № 402, що регулює роботу військово-лікарських комісій. ЦВЛК є керівним органом системи ВЛК і має право переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих комісій; скарги на позаштатні ВЛК подаються спершу до штатних ВЛК, а рішення ЦВЛК у межах її дискреційних повноважень. За заявою представника позивача ЦВЛК уже перевірила постанову ВЛК НОМЕР_2 і листом від 27.09.2024 повідомила, що діагнози Турчака не підпадають під пункт «а» ст. 75 Розкладу хвороб (непридатність), отже підстав для скасування довідки або направлення на контрольний огляд немає. ЦВЛК підкреслює, що оцінка медичних даних і визначення придатності є виключною компетенцією ВЛК; суд може перевіряти лише дотримання процедури, а не правильність медичних висновків (позиція Верховного Суду у справі № 810/5009/18).
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та докази, суд виходить із такого.
Відповідно до виписного епікризу №3325 позивач перебував на лікуванні у період з 10.04.2001 р. по 18.04.2001р. зі встановленим діагнозом: Відкрита проникаюча черепно-мозкова травма, забій мозку І ступеня, назальна лікворея справа, перелом основи черепа.
Відповідно до виписки з історії хвороби №1974/393 позивач перебував на лікуванні у період з 04.05.2001р. по 21.05.2001р. зі встановленим діагнозом: Стан після тяжкої відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку І ст. Астенічний синдром.
Судом встановлено, що відповідно до довідки військоволікарської комісії від 12.07.2024р. позивачу було проведено медичний огляд військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_2 , встановлений діагноз: Наслідки відкритої черепно-мозкової травми (2001 р.), забою головному мозку І ступеню з переломом склепіння та основи черепа у вигляді незначно вираженого вестибулоатактичного синдрому, стійкого цефалічного, церебрастенічного синдромів. Наслідки операції (15.12.2022): артроскопічна парціальна резекція медіального меніску лівого колінного суглобу з больовим синдромом, післятравматичним гонартрозом І стадії з незначним порушенням функції. Вертеброгенна цервікалгія, попереково-крижова радикулопатія L5, S1 двобічно незначно виражена. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з середньою втратою слуху 22,5 дБ справа та 42,5 дБ зліва. На підставі статті 75-б, 61-в, 23-в графи II Розкладу хвороб придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
У зв`язку з моєю незгодою з рішенням військово-лікарської комісії, представником позивача подано адвокатський запит до 20 Регіональної військово-лікарської комісії.
Листом 20 Регіональна військова-лікарська комісія повідомила позивача про те, що за встановленими вами діагнозами постанову ВЛК військової частини НОМЕР_2 про ступінь придатності до військової служби згідно довідки ВЛК від 12.07.2024 ;1566 прийнято обгрунтовано, відповідно до вимог Положення. Згідно наданих вами копій медичних документів, захворювань, які відповідно до вимог Положення зумовлюють непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, не вбачається. Ураховуючи зазначене, підстав для скасування постанови ВЛК військової частини НОМЕР_2 про ступінь придатності до військової служби згідно довідки ВЛК від 12.07.2024 №1566 на теперішній час немає.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює та визначає Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2232).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2232 захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно із частинами другою, третьою статті 1 Закону № 2232 військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до частини п`ятої статті 1 Закону № 2232 від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Згідно з частиною сьомої статті 1 Закону № 2232 виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 2232 військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Отже, військова служба передбачає професійну діяльність саме придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.
Згідно із пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це:
- медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України);
- визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом;
- установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів. (пункт 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402.
Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК, лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.
ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України підпункт 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402.
Відповідно до підпункту 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема, контроль за лікувально-оздоровчою роботою серед допризовників, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України; проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.
ЦВЛК має право, серед іншого, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у закладах охорони здоров`я (установах), військових частинах.
Пунктом 3.8 глави 3 Розділу ІІ Положення №402 встановлено, що за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, які передбачають індивідуальне визначення придатності до військової служби і військової спеціальності, ВЛК щодо військовозобов`язаних, яких призивають на військову службу або приймають на військову службу у добровільному порядку за контрактом, виносить одну із таких постанов: Непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час; Обмежено придатний до військової служби; Придатний (або непридатний) до військової служби за контрактом, за спеціальністю (вказати спеціальність) ; Придатний (або непридатний) до військової служби в миротворчій місії за спеціальністю (вказати спеціальність) ; Придатний до військової служби.
Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.
Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов: Придатний до військової служби; Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду) ; Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.
Відповідно до пункту 6.1. глави 6 розділу II Положення №402, на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.
Згідно з підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення №402 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.
У спірному випадку суд не може надавати оцінку постанові ВЛК щодо формулювання ступеня придатності у зв`язку захворювання позивача, оскільки вирішення такого питання імперативно віднесено Положенням № 402 до компетенції позаштатних постійно діючих госпітальних, гарнізонних ВЛК і ЛЛК, штатних ВЛК при проведенні медичного огляду військовослужбовця.
При цьому, позивач користуючись своїм правом, оскаржив висновок військово-лікарської комісії до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України.
З цього приводу суд зазначає, що відповідно підпункту 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення № 402 ЦВЛК має право: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у військових, цивільних лікувальних закладах, військових частинах; перевіряти організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у військових, цивільних лікувальних закладах, медичних підрозділах військових частин та ВВНЗ у цілях військово-лікарської експертизи; витребовувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме: виписки (витяги) з матеріалів адміністративного розслідування, матеріалів дізнання або судового розгляду, а також витяги з наказів, актів; особові та пенсійні справи, медичні документи (у разі витребовування оригіналів зазначених документів вони повертаються за належністю після складання протоколу); архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених вище документів копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву зі строком зберігання 50 років); залучати головних медичних фахівців Міністерства оборони України, лікарів-спеціалістів Національного військово-медичного клінічного центру та інших військових лікувальних закладів, спеціалістів інших спеціальностей, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для вирішення питань військово-лікарської, лікарсько-льотної експертизи; перевіряти у військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я України організацію, стан та результати лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, осіб, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів; направляти у військові лікувальні заклади на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників; запитувати від військових, цивільних лікувальних закладів, військових частин, військових комісаріатів і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи; надавати до Генерального штабу Збройних Сил України, командуванням видів, Сил підтримки Збройних Сил України, керівникам органів місцевої адміністрації результати лікувально-оздоровчої роботи, проведеної серед допризовників та призовників, медичного огляду військовослужбовців, членів їх сімей, кандидатів на навчання у ВВНЗ, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів та іншого контингенту.
Абзацом 15 підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення № 402 передбачено, що ЦВЛК має право розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі-ЛЛК)) Збройних Сил України; надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК).
Відповідно до 2.3.5. Положення № 402 Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.
З урахуванням вищенаведеного, ЦВЛК при розгляді заяви/скарги на рішення ВЛК свій висновок повинна оформлювати не листом, а вмотивованою постановою з викладенням всіх обставин та аргументів.
Відсутність належним чином оформленої постанови ЦВЛК про перегляд постанови ВЛК свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.
Отже, у спірному випадку має місце протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо не прийняття постанови за результатами розгляду заяви позивача.
Саме постанова ЦВЛК є актом індивідуальної дії, який в подальшому заявник може оскаржити відповідно до пункту 2.3.5 Положення 402 та є підставою для перегляду її в судовому порядку.
Суд зазначає, що питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Таким чином, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 по справі №810/5009/18.
Також у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та на відповідність їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері. Тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 по справі № 806/526/16.
Отже, суд не може самостійно на власний розсуд надавати оцінку діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності для проходження військової служби, оскільки це не входить до повноважень суду, а означені питання є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії.
Таким чином, оскільки позивач вже звернувся до ЦВЛК зі скаргою на довідку Військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 від 12.07.2024р. №1566 підстав для скасування вказаної довідки немає, оскільки Центральною військово-лікарською комісією не було прийнято постанови в порядку, передбаченому пп. 2.3.42.3.5 Положення № 402.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить висновку щодо задоволення позовних вимог частково шляхом визнання протиправною бездіяльність Центрально військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо нездійснення, у встановленому законом порядку, розгляду скарги представника позивача щодо перегляду постанови ВЛК військової частини НОМЕР_2 від 12.07.2024 №1566. Тому, з метою ефективного захисту прав позивача необхідно зобов`язати відповідача повторно розглянути скаргу представника позивача щодо перегляду постанови ВЛК військової частини НОМЕР_2 від 12.07.2024 №1566, з прийняттям постанови відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402, з урахуванням висновків суду.
Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову частково з викладених вище підстав.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України Про судовий збір з відповідача судові витрати, відповідно до статті 139 КАС України, не стягуються.
Керуючись ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 КАС України, суд, -
Визнати протиправною бездіяльність Центрально військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо нездійснення, у встановленому законом порядку, розгляду скарги представника ОСОБА_1 щодо перегляду постанови ВЛК військової частини НОМЕР_2 від 12.07.2024 №1566.
Зобов`язати в Центральну військову-лікарську комісію Збройних Сил України повторно розглянути скаргу представника ОСОБА_1 щодо перегляду постанови ВЛК військової частини НОМЕР_2 від 12.07.2024 №1566, з прийняттям постанови відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402, з урахуванням висновків суду.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко