Справа № 638/2500/25
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 р.Справа № 638/2500/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.04.2025 р. (ухвалене суддею Цвіра Д.М.) по справі № 638/2500/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області

про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, в якому просив: визнати протиправною та скасувати Постанову начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області Бакумова Д.С. по справі про адміністративне правопорушення від 27.01.2025 р. № 2, якою на позивача накладено штраф у розмірі 306 грн. за ст. 188-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в подальшому КУпАП); закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 188-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.04.2025 р. позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.04.2025 р. та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме, вимог: Конституції України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області проведено позапланову перевірку КП «Житлокомсервіс», за результатом якої складено акт № 231 від 13.09.2024 р. висновками якого встановлено порушення пп. 1 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», п. 1.4.6 Правил утримання будинків та прибудинкової території, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 р. № 76, п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів».

На підставі висновків Акту перевірки № 231 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області винесено припис № 231 від 19.09.2024 р. про виконання законних вимог щодо усунення порушень законодавства про захист прав споживачів, у якому містяться вимога усунути порушення, зазначені в Акті перевірки, а саме, ліквідувати (демонтувати) самозабудову (двері) на марші між першим (кв. 3) та другим (кв. 4) поверхом під`їзду другого житлового будинку № 1/3 по пров. Театральному, м. Харкова.

Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області до акта перевірки № 231 від 19.09.2024 р. про виконання законних вимог щодо усунення порушень законодавства про захист прав споживачів.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.10.2025 р. відкрито провадження у справі № 520/27423/24 за позовом Комунального підприємства "Жилкомсервіс" до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про визнання протиправним та скасування припису.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.04.2025 р. у справі № 520/27423/24 у задоволенні позову відмовлено.

Вказане рішення оскаржено позивачем в апеляційному порядку, та на час розгляду справи № 638/2500/25 не набрало законної сили.

На підставі наказу № 782 від 05.12.2024 р. та направлення № 339 від 05.12.2024 р. Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області проведено позапланову перевірку стану виконання Припису, результати якої оформлено Актом від 23.12.2024 р. № 339.

За результатами проведення вищевказаної перевірки Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області винесено Постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про захист прав споживачів від 06.01.2024 р. № 1, якою до КП «Житлокомсервіс» застосовано штраф у розмірі 340 грн., на підставі п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів», яким передбачено відповідальність за невиконання або несвоєчасне виконання припису посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, про усунення порушень прав споживачів.

Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про накладення штрафу за порушення законодавства про захист прав споживачів від 06.01.2025 р. № 1, якою до КП «Житлокомсервіс» застосовано штраф у розмірі 340 грн. (справа № 520/1518/25).

Начальником Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області винесено постанову № 2 від 27.01.2025 р., якою начальника юридичного відділу Комунального підприємства «Житлокомсервіс» ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 306 грн. за ст. 188-2 КУпАП, за те, що під час проведення позапланової перевірки Комунального підприємства «Житлокомсервіс» стосовно стану виконання припису від 19.09.2024 р. до акту перевірки № 231 встановлено невиконання припису.

Не погоджуючись із вказаною постановою відповідача у справі про адміністративне правопорушення, позивачка звернулася до суду із цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова необґрунтована, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», припис - це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Згідно із ст. 21 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб`єкт господарювання має право звернутися до відповідного центрального органу виконавчої влади або до суду щодо оскарження рішень органів державного нагляду (контролю). У разі надходження такого звернення суб`єкта господарювання відповідний центральний орган виконавчої влади зобов`язаний розглянути його в установленому законом порядку.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно із ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст. 188-2 КУпАП, невиконання посадовими особами, громадянами, які займаються підприємницькою діяльністю, законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, про проведення перевірки діяльності по продажу товарів, виконанню робіт, наданню послуг громадянам-споживачам або про надання необхідних для цього матеріалів - тягне за собою накладення штрафу від трьох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ч. 2 ст. ст. 188-2 КУпАП, ухилення посадових осіб і громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, від своєчасного виконання приписів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, про усунення порушень прав споживачів - тягне за собою накладення штрафу від одного до вісімнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 188-2 КУпАП, проте не конкретизовано, яку саме частину статті 188-2 КУпАП порушено позивачем.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за невиконання припису Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області до акта перевірки № 231 від 19.09.2024 р. про виконання законних вимог щодо усунення порушень законодавства про захист прав споживачів, який на час винесення постанови № 2 від 27.01.2025 р. оскаржений у судовому порядку.

Таким чином, на час проведення перевірки та на час винесення оскаржуваної постанови у відповідача були відсутні підстави для перевірки виконання припису, який оскаржується у судовому порядку.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувана постанова необґрунтована, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи апелянта про необхідність застосування у спірних правовідносинах висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 16.05.2023 р. у справі № 642/4479/21, від 23.11.2023 р. у справі № 463/6898/20, суд апеляційної інстанції вважає помилковими, оскільки вони не є релевантними для справи № 638/2500/25, так як стосуються цивільних правовідносин.

Інші доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.04.2025 р. без змін, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 77, 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.04.2025 р. по справі № 638/2500/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін