Справа № 320/13299/21
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 р. №320/13299/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В., розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тех-Андора» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тех-Андора» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у області як відокремленого структурного підрозділу ДПС України за №330004/6/10-36-18-04 від 13.09.2021 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-АНДОРА" (ідентифікаційний код юридичної особи 40797517) за індивідуальним податковим номером 98.

2. Зобов?язати Головне управління ДІС у Київській області як відокремлений структурний підрозділ ДПС України (ідентифікаційний код юридичної особи 44096797, 03151, місто Київ, вулиця Народного Ополчення, будинок 5А) поновити дію реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-АНДОРА" (ідентифікаційний код юридичної особи 40797517), за індивідуальним податковим номером 98 з моменту її анулювання зі збереженням податкових показників в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.09.2021 року позивачу анульовано реєстрацію, як платника податку на додану вартість, за самостійним рішення контролюючого органу, причина анулювання відсутність поставок та ненадання декларацій. Зазначає, що ним своєчасно було подано декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2020 року № від 17.11.2020, однак відповідач протиправно прийняв оскаржуване рішення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 передано адміністративну справу №320/13299/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АНДОРА» до Головного управління ДПС у Київській області як відокремленого структурного підрозділу ДПС України, Головного управління ДПС у Львівській області як відокремленого структурного підрозділу ДПС України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.12.2021 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі за вказаним позовом.

На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 до Харківського окружного адміністративного суду, згідно супровідного листа № 01-19/1430/25 від 31.01.2025 року передаємо 742 (сімсот сорок дві) судові справи згідно з актом приймання-передачі від 31.01.2025, зокрема адміністративну справу №320/13299/21.

Відповідно до статті 31 КАС України здійснено повторний розподіл автоматизованою системою документообігу суду адміністративної справи.

Вказана адміністративна справа надійшла до провадження судді Харківського окружного адміністративного суду Бідонько А.В.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 прийнято до розгляду адміністративну справу №320/13299/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тех-Андора» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Від Головного управління ДПС у Київській області, надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення. Зазначає, що позивачем було подано декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2020 року № від 17.11.2020 з порушенням п. 48.3 ст. 48 ПК України, а саме зазначено недостовірну інформацію в обов`язковому реквізиті «найменування контролюючого органу, до якого подається звітність», а тому їй було присвоєно статус «не визнано як податкова звітність».

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Судом з матеріалів справи встановлено, що ТОВ «ТЕХ-АНДОРА» здійснює господарську діяльність відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема до видів економічної діяльності товариства /КВЕД - 2010/ належать, зокрема: - 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах (основний); - 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; - 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; - 46.31 Оптова торгівля фруктами й овочами; - 46.32 Оптова торгівля м?ясом і м?ясними продуктами; - 46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами.

Головного управління ДПС у області прийнято рішення №330004/6/10-36-18-04 від 13.09.2021 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-АНДОРА" (а.с. 102).

В рішенні вказано, що Платник подає податкові декларації з податку на додану вартість, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців, що підтверджено реєстром поданих податкових декларацій за 12 послідовних податкових місяців від 30.08.2021 №1909/18-10. Платник подає податкові декларації з податку на додану вартість протягом періоду з 01.08.2020 по 31.07.2021 з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту та має за останні 12 календарних місяців обсяги оподаткованих операцій 0 гривень.

Висновок комісії: Перелічені документи є підставою для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, реквізити якого вказано вище, у зв`язку з поданням платником податку податковому органу декларацій з податку на додану вартість, що свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців та відповідно до абз. 3 п.5.5 розд. 5 «Положення про реєстрацію платника податку на додану вартість» від 14.11.2014 №1130, абзацу «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI із змінами і доповненнями.

Днем прийняття рішення про анулювання реєстрації є дата його підписання керівником податкового органу. Датою анулювання реєстрації є « 09» вересня 2021 року.

Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Податкове законодавство України відповідно до п. 3.1 ст. 3 ПК України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до п. 180.1 ст. 180 ПК України для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є: 1) будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу; 2) будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку; 3) будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України, а також: особа, на яку покладається дотримання вимог митних режимів, які передбачають повне або часткове умовне звільнення від оподаткування, у разі порушення таких митних режимів, встановлених митним законодавством; особа, яка використовує, у тому числі при ввезенні товарів на митну територію України, податкову пільгу не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із цим Кодексом, а також будь-які інші особи, що використовують податкову пільгу, яку для них не призначено. Норми цього пункту не застосовуються до операцій з ввезення на митну територію України фізичними особами (громадянами) чи суб`єктами підприємницької діяльності, які не є платниками податку, культурних цінностей, зазначених у пункті 197.7 статті 197 цього Кодексу; 4) особа, що веде облік результатів діяльності за договором про спільну діяльність без утворення юридичної особи; 5) особа - управитель майна, яка веде окремий податковий облік з податку на додану вартість щодо господарських операцій, пов`язаних з використанням майна, що отримане в управління за договорами управління майном. Для цілей оподаткування господарські відносини між управителем майна з власної господарської діяльності та його діяльності з управління майном прирівнюються до відносин на основі окремих цивільно-правових договорів. Норми цього підпункту не поширюються на управителів майна, які здійснюють управління активами інститутів спільного інвестування, фондів банківського управління, фондів фінансування будівництва та фондів операцій з нерухомістю, створених відповідно до закону; 6) особа, що проводить операції з постачання конфіскованого майна, знахідок, скарбів, майна, визнаного безхазяйним, майна, за яким не звернувся власник до кінця строку зберігання, та майна, що за правом успадкування чи на інших законних підставах переходить у власність держави (у тому числі майна, визначеного у статті 243 Митного кодексу України), незалежно від того, чи досягає вона загальної суми операцій із постачання товарів/послуг, визначеної пунктом 181.1 статті 181 цього Кодексу, а також незалежно від того, який режим оподаткування використовує така особа згідно із законодавством; 7) особа, що уповноважена вносити податок з об`єктів оподаткування, що виникають внаслідок поставки послуг підприємствами залізничного транспорту з їх основної діяльності, що перебувають у підпорядкуванні платника податку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 8) особа - інвестор (оператор), який веде окремий податковий облік, пов`язаний з виконанням угоди про розподіл продукції.

Вимоги щодо реєстрації осіб як платників податку на додану вартість визначено пунктами 181.1 та 181.2 ст. 180 ПК України, а саме: у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи. Якщо особи, не зареєстровані як платники податку, ввозять товари на митну територію України в обсягах, що підлягають оподаткуванню згідно із законом, такі особи сплачують податок під час митного оформлення товарів без реєстрації як платники такого податку.

Порядок реєстрації платників податку на додану вартість передбачено ст.183 Податкового кодексу України.

Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1130 від 14.11.2014 (далі - Положення №1130), яке розроблено відповідно до розділів I, II, V, XIV, XVIII Податкового кодексу України та інших нормативно-правових актів, визначено порядок: реєстрації платників податку на додану вартість; анулювання реєстрації платників податку на додану вартість; ведення реєстру платників податку на додану вартість (далі - Реєстр); присвоєння індивідуального податкового номера платника податку на додану вартість; оприлюднення даних з Реєстру; перереєстрації платників податку на додану вартість; ведення документації при реєстрації/анулюванні реєстрації платників податку на додану вартість; формування і надання витягів та довідок з Реєстру.

Відповідно до підпункту «г» п. 5.1 Положення №1130 реєстрація діє до дати анулювання, яке відбувається у випадках, визначених пунктом 184.1 статті 184 розділу V Кодексу, якщо особа, зареєстрована як платник ПДВ, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає до контролюючого органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Згідно з п.5.2 Положення №1130 анулювання реєстрації здійснюється шляхом виключення платника ПДВ з Реєстру.

Відповідно до п.182.1 ст.180 ПК України якщо особа, яка відповідно до пункту 181.1 статті 181 цього Кодексу не є платником податку у зв`язку з тим, що обсяги оподатковуваних операцій відсутні або є меншими від встановленої зазначеною статтею суми, вважає за доцільне добровільно зареєструватися як платник податку, така реєстрація здійснюється за її заявою.

Реєстрація платника податку на додану вартість діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі, якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту (п.п. "г" п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України).

Аналіз наведеної норми права дає можливість дійти висновку, що обов`язковою умовою для прийняття контролюючим органом рішення щодо анулювання реєстрації платника податків є нездійснення платником податків господарської діяльності щодо укладання правочинів, які оподатковуються ПДВ, що тягне за собою неподання відповідних декларацій або їх подання з нульовими відомостями.

Тобто, в даному випадку має місце пасивна поведінка суб`єкта господарювання щодо ведення протягом 12 послідовних податкових місяців господарської діяльності.

Відповідно до абзацу 2 пункту 49.4 статті 49 Податкового кодексу України податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

Пунктами 48.1 - 48.2 статті 48 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов`язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Порядок подання податкової звітності до контролюючого органу визначається статтею 49 Податкового кодексу України.

Пунктом 49.1 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до пункту 49.3 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Отже, підставою для відмови у прийнятті податкової декларації, згідно з пунктом 49.11 статті 49 Податкового кодексу України, є виключно допущення платником податків порушень вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 та абзаців першого - третього пункту 49.4 статті 49 цього Кодексу при її заповненні, тобто відсутність в ній обов`язкових реквізитів, а також дотримання способу відправлення декларацій з ПДВ в електронному виді.

Судом встановлено, що «Тех-Андора» засобам електронного зв`язку надіслано податкову декларацію з податку на додану вартість від 17.11.2020 № за жовтень 2020 року.

Однак, Головне управління ДПС у Київській області листом від 19.11.2020 №32334/30/10-36-04-13 повідомляло позивача про те, що в поданій декларацій зазначено недостовірні значення обов`язкового реквізиту найменування контролюючого органу, до якого подається звітність (а.с. 96-100).

Відповідно до листа Заступника начальника Броварського відділу платників і зборів з юридичних осіб управління податкового адміністрування ГУ ДПС у Київській області №6397/10-36-04-13 від 19.11.2020 року податкова декларація з податку на додану вартість від 17.11.2020 № за жовтень 2020 року визначена як «не визнано як податкова звітність».

Отже, суд не заперечує проти факту надання позивачем декларації податку на додану вартість за жовтень 2020 року № від 17.11.2020, однак така декларація визнана відповідачем такою, що подана порушенням п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України, а саме зазначено недостовірну інформацію в обов?язковому реквізиті «найменування контролюючого органу, до якого подається звітність», а тому не була прийнята.

Разом із тим, суд зауважує, що в рамках розгляду даного позову суд не надає оцінку формі і змісту поданій позивачем декларації, оскільки дії щодо не прийняття податкової декларації не є переметом даної справи, а позовна заява в цій частині не містить обґрунтування протиправності дій відповідача.

При цьому суд зауважує, пунктом 50.1 статті 50 ПК України визначено, право платника податків вносити зміни до податкової звітності у разі, якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не здійснено оскарження дій контролюючого органу щодо не прийняття декларації податку на додану вартість за жовтень 2020 року № від 17.11.2020, у визначенні законодавством строки та дій щодо подання виправленої декларації.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у відповідача були наявні правові підстави відповідно до пп. «г» п.184.1 ст.184 ПК України для прийняття рішення щодо анулювання реєстрації "ТЕХ-АНДОРА" як платника податку на додану вартість, відтак позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у області як відокремленого структурного підрозділу ДПС України за №330004/6/10-36-18-04 від 13.09.2021 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-АНДОРА" та зобов?язання Головне управління ДІС у Київській області поновити дію реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-АНДОРА", за індивідуальним податковим номером 98 з моменту її анулювання зі збереженням податкових показників в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, задоволенню не підлягають.

Частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тех-Андора» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бідонько А.В.