Справа № 520/26182/24
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

19 травня 2025 року Справа № 520/26182/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супрун Ю.О. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) Військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Дяченко Олексій Володимирович, діючи в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_4 , Військової частини НОМЕР_2 в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 14.03.2016 року по 28.02.2018 року включно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 14.03.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року у сумі 77917 гривень 62 копійки;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 22.07.2022 року включно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4463 гривні 15 копійок в місяць за період з 01.03.2018 року по 22.07.2022 року включно у загальній сумі 235251 гривня 20 копійок відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_4 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 23.07.2022 року по 26.08.2024 року включно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4463 гривні 15 копійок в місяць за період з 23.07.2022 року по 26.08.2024 року включно у загальній сумі 112 151 гривня 12 копійок відповідно до норм абзацу 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що військовою частиною НОМЕР_2 (далі по тексту - відповідач - 1, ВЧ НОМЕР_2 ) було допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не нарахуванні їй у повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 14.03.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року та у невиплаті відповідачем - 1 позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 22.07.2022 та військовою частиною НОМЕР_4 (далі по тексту - відповідач - 2, ВЧ НОМЕР_4 ) з 23.07.2022 по 26.08.2024 позивачу індексації грошового забезпечення, із урахуванням вимог абзацу 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 у частині розрахунку індексації, як різниці між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 відкрито спрощене провадження у вказаний адміністративній справі. У вказаній ухвалі зазначено, що відповідно до положень п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України, справа належить до справ незначної складності, у зв`язку з чим підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження.

В зв`язку із здійсненням діяльності Харківським окружним адміністративним судом з відправлення правосуддя в умовах ведення бойових дій на території Харківської міської територіальної громади, яка віднесена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 № 75 (із змінами), розгляд справи було відтерміновано.

Крім того, на тривалість виготовлення процесуального документу вплинула обставина знаходження судді у відпустці та на лікарняному.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач-1 через систему «Електронний суд» 02.10.2024 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує та вважає їх безпідставними. Відповідач-1 також вважає необґрунтованими доводи позивача про необхідність застосування у даних правовідносинах базового місяця для індексації - січень 2008, оскільки це питання знаходиться в залежності від таких показників як розмір прожиткового мінімуму за певні періоди, розміру коефіцієнту індексації пенсій тощо, які підлягають застосуванню відповідними органами, підприємствами, установами, організаціями при здійсненні відповідних розрахунків. Зазначене свідчить про те, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення здійснюється індивідуально для кожного працівника (військовослужбовця) та залежить, в тому числі, від його просування по службі. Також зазначив, що розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача-1 як органу, в якому позивач проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача-1 за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексації грошового забезпечення.

Відповідач-2 через систему «Електронний суд» 08.10.2024 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує та вважає їх безпідставними, мотивує відсутністю правових підстав для задоволення позовних вимог. Відповідач-2 зазначив, що так як обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення посадових окладів, таке обчислення здійснювалось з квітня 2018 року. Згідно із роз`ясненням Мінсоцполітики від 09.04.2021 № 2144/0/290- 21/51, порівняння суми підвищення заробітної плати із сумою індексації здійснюється в умовах місяця, у якому відбулося таке підвищення. Таким чином, якщо з 01.03.2018 року підвищено посадові оклади, то обчислення індексу для проведення індексації має здійснюватися з квітня 2018 року. Порівняння підвищення грошового забезпечення із сумою індексації здійснюється в умовах березня 2018 року. При цьому, враховуються всі складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру. Отже, індексація у березні 2018 року не нараховується, у зв`язку з тим, що підвищення грошового забезпечення перевищує суму індексації, яка склалась у місяці підвищення доходу. За таких умов відповідач-2 вважає, що підстав для нарахування щомісячної фіксованої суми індексації за період 23.07.2022 по 26.08.2024 немає.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 клопотання відповідача-2 про розгляд справи у загальному провадженні із викликом сторін - залишено без задоволення.

Відповідач-1 22.10.2024 через систему «Електронний суд» надіслав клопотання в якому просив зупинити провадження по справі № 520/26182/24 до закінчення дії воєнного стану.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 клопотання відповідача-1 про зупинення провадження у вказаній справі залишено без задоволення.

Представником позивача 05.11.2024 через систему «Електронний суд» подав заяву в якій просив долучити отримані докази до матеріалів справи, а саме - довідку про нараховане та виплачене грошове забезпечення позивача №1200/148/9/66/1247 від 24.10.2024, розрахунок по нарахуванню грошового забезпечення та грошової допомоги на оздоровлення позивача, витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_2 №49 від 14.03.2016, витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_2 №220 від 22.07.2022.

Відповідач-2 22.11.2024 через систему «Електронний суд» подав додаткові пояснення в яких зазначив, що позивач проходила військову службу у військовій частині з березня 2016 року по лютий 2022 року у військовій частині НОМЕР_2 . Відтак розрахунок суми індексації в необхідно рахувати з дати початку військової служби, а саме базовий місяць рахувати як березень 2016 року. Також відповідач-2 зазначає що з листопада 2017 року по жовтень 2018 року позивач знаходилась у соціальній відпустці, службові обов`язки не виконувала, грошове забезпечення для індексації не отримувала. Щодо нарахування індексації за 2023 рік відповідач-2 зазначив, що перехідними положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2023рік» зупинено дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», тому нарахування і виплата індексації-різниці в період з січня 2023 року по грудень 2023 року суперечитиме закону. Також ст. 39 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024рік» передбачено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 1 січня 2024 року. Отже січень 2024 року є базовим місяцем нарахування індексації, що не враховано позивачем. Вказана правова позиція підтверджується листом Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 09.07.2024 року. Відтак підстави для нарахування і виплати індексації різниці в період з січня 2024 року по серпень 2024 року у відповідача-2 відсутні. Також відповідач-2 просив витребувати у командування військової частини НОМЕР_2 розрахунок-порівняння збільшеного грошового забезпечення позивача після виходу із соціальної відпустки в жовтні 2018 року.

Відповідач-2 25.11.2024 через систему «Електронний суд» подав клопотання в якому просив залучити до участі у справі Міністерство оборони України та Кабінет Міністрів України в особі Міністерства юстиції України в якості осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 у задоволені клопотання Військової частини НОМЕР_4 про витребування доказів - відмовлено.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 у задоволені клопотання Військової частини НОМЕР_4 про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору в адміністративній справі №520/26182/24 - відмовлено.

Дослідивши доводи позову, відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_2 зокрема, у період з 14.03.2016 по 22.07.2022 та у військовій частині НОМЕР_4 з 23.07.2022 по 26.08.2024.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 14.03.2016 №49 лейтенанта ОСОБА_2 , яка прибула з Харківського університету Повітряних Сил, призначену наказом Міністра оборони України від 27 лютого 2016 року № 178 на посаду старшого авіаційного техніка групи регламенту та ремонту засобів аварійного покидання літака технічно-експлуатаційної частини військової частини НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , з 14 березня 2016 року зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та вважати такою, що справи та посаду старшого авіаційного техніка групи регламенту та ремонту засобів аварійного покидання літака технічно-експлуатаційної частини прийняла та приступила до виконання службових обов`язків за вакантною посадою, встановлено посадовий оклад 850 грн.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22.07.2022 №220 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , старшого авіаційного техніка групи регламенту та ремонту засобів аварійного покидання літака технічно експлуатаційної частини авіаційної техніки військової частини НОМЕР_2 , яка призначена наказом Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу від 15 липня 2022 року № 534 на посаду старшого помічника відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_4 , BOC-2905003. З 22 липня 2022 року вважати таким, що справи здала і вибула до нового місця служби до військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_4 . З 22 липня 2022 року виключити зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, з продовольчого забезпечення з 23.07.2022 та видати продовольчий атестат.

Наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 23.07.2022 №220 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , призначену наказом Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 15 липня 2022 року № 534 на посаду старшого помічника відділення персоналу штабу, яка прибула із військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_5 , вважати такою, що з 23 липня 2022 року справи та посаду прийняла та приступила до виконання обов`язків за посадою з посадовим окладом 4650,00 гривень, BOC-2905003, шпк «капітан».

Наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 26.08.2024 №222 Капітана ОСОБА_1 , начальника групи по роботі з учасниками бойових дій штабу, звільнену у запас наказом Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) №666 від 20 серпня 2024 року за підпунктом "г" (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовець не висловив бажання продовжувати військову службу) військовослужбовці, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей), позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісті або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України) відповідно до пункту третього частини п`ять статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", вважати такою, що справи та посаду здала і направлена для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . 3 26 серпня 2024 року виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що у період проходження військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачами здійснювалося не в повному обсязі, а саме: у період з 14.03.2016 року по 28.02.2018 року не в повному розмірі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення.

За період з 01.03.2018 року по 22.07.2022 року позивачу виплачена тільки поточна індексація грошового забезпечення в сумі 15436,35 грн., яка склалась внаслідок перевищення порогу для проведення індексації в 103%. Проте відповідачем-1 в порушення норм абзаців 4, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення не виплачено на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 22.07.2022 у фіксованій величині 4463,15 грн. в місяць на загальну суму 235 251,20 грн..

В позовній заяві представник позивача зазначив, що в результаті протиправної бездіяльності військової частини НОМЕР_2 , яка полягала у невиплаті позивачу у період проходження служби індексації-різниці грошового забезпечення у фіксованій величині 4463,15 грн. в місяць в момент переводу позивача до військової частини НОМЕР_4 , першою не було записано у грошовий атестат щомісячну фіксовану індексацію-різницю, яка виплачується до наступного підвищення посадових окладів згідно рішення Уряду, внаслідок чого останнім не здійснювалась така виплата у період з 23.07.2022 по 26.08.2024.

Судом встановлено, що 16.09.2024 позивачем направлено заяви до відповідачів із проханням надати інформацію про виплачену індексацію грошового забезпечення у період проходження військової служби.

У позовній заяві представник позивача зазначає, що станом на день направлення до суду позовної заяви відповіді на заяви на адресу позивача не надходили.

Вважаючи протиправними дії щодо не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 14.03.2016 по 26.08.2024, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд дійшов наступних висновків.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача-1 щодо не нарахування позивачу та не виплаті позивачу у повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 14.03.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року, суд зазначає наступне.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон № 1282-ХІІ).

Згідно з статтею 2 Закону № 1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статей 4, 6 Закону № 1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина; індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078).

Згідно з пунктом 1-1 Порядку № 1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (у 2014 році - 101 відсотка, у 2015 році - 101 відсотка, у 2016 році - 103 відсотка, у 2017 році -103 відсотка, у 2018 році -103 відсотка).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1078 (в редакції з 15.12.2015), у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

З системного аналізу вказаних вище норм права в поєднанні з граматично-логічним тлумаченням норм Порядку № 1078 можна дійти висновку, що місяць в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців. Разом з тим, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то базовий період не змінюється, а сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

При цьому у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати.

Суд акцентує увагу на тому, що згідно пункту 10-2 Порядку № 1078 (в редакції яка діє з 15.12.2015 та застосовується до спірних правовідносин, оскільки позивач був прийнятий на роботу після цієї дати) для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, що настає за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Враховуючи викладене, для новоприйнятих працівників та працівників, яких прийнято на роботу у порядку переведення з іншої посади, обчислення індексу для проведення індексації має здійснюватися з місяця, що настає за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу) за відповідною посадою згідно з рішенням уряду.

Отже, для новопризначених після 01.12.2015 військовослужбовців місяць, в якому відбулося підвищення посадових окладів (у випадку якщо всі інші розміри підвищення грошового доходу не перевищували суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу) слід вважати базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу", яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018 (далі - Постанова № 1294), встановлено підвищені посадові оклади осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Судом встановлено, що зміна посадових осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту відбулась тільки 01.01.2008 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294. Надалі розмір посадового окладу змінено 01.03.2018 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704.

Відтак, якщо останнє підвищення окладу за посадою відбулось у січні 2008 року, то для визначення суми індексації грошового забезпечення військовослужбовцю після 01.12.2015 за новими правилами індексації згідно Порядку № 1078 має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з лютого 2008 року, в той час як місяцем підвищення доходів (базовим місяцем) вважається місяць, в якому підвищений посадовий оклад військовослужбовця за посадою, яку він займає на момент проведення індексації (січень 2008).

У спірних правовідносинах за період 14.03.2016 по 28.02.2018 позивачу не була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення із застосуванням базового місяця - січень 2008.

За висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 12.05.2022 (справа №580/3335/21) - з метою ефективного захисту порушеного права позивача на отримання в повному обсязі індексації грошового забезпечення у період з 14.01.2017 по 28.02.2018 колегія суддів дійшла висновку про необхідність визначення січня 2008 року базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів позивача за вказаний період та змінити рішення судів попередніх інстанцій в цій частині.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Суд зазначає, що новий підхід щодо індексації доходів набув чинності з 01.12.2015 (постанова КМУ від 09.12.2015 № 1013), відтак у суду відсутні підстави для незастосування означеного вище висновку до спірних правовідносин, що виникли між учасниками цієї справи.

Щодо періоду перерахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення із застосуванням січня 2008 року у якості місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), суд зазначає наступне.

Суд зазначає, якщо останнє підвищення окладу за посадою відбулось у січні 2008 року, то для визначення суми індексації грошового забезпечення військовослужбовцю після 01.12.2015 за новими правилами індексації згідно Порядку № 1078 має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з лютого 2008 року, в той час як місяцем підвищення доходів (базовим місяцем) вважається місяць, в якому підвищений посадовий оклад військовослужбовця за посадою, яку він займає на момент проведення індексації (січень 2008).

Судом встановлено, що позивач з 11.12.2017 по 15.04.2018 перебувала в соціальній відпустці по вагітності та пологам, а з 01.06.2018 по 10.10.2018 перебувала в соціальній відпустці по догляду за дитиною, що підтверджується довідкою-розрахунком індексації грошового забезпечення позивача №148/9/66/1123 від 30.09.2024, копія якої наявна в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 1.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України 11.06.2008 № 260, що була чинною на час спірних правовідносин (далі - Інструкція № 260), грошове забезпечення військовослужбовцям за час перебування їх у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в дозволених законодавством випадках - до шести років, не виплачується.

Відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами оплачується згідно з законодавством України.

Суд враховує, що Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" передбачено такий вид державної допомоги сім`ям з дітьми як допомога у зв`язку з вагітністю та пологами.

Згідно із статтею 4 вказаного Закону (у редакції, чинній на час спірних правовідносин) покриття витрат на виплату державної допомоги сім`ям з дітьми здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів.

Порядок покриття витрат, передбачений частиною першою цієї статті, не стосується виплат допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами жінкам з числа військовослужбовців Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, військ цивільної оборони, інших військових формувань, а також Державної спеціальної служби транспорту та з числа поліцейських, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної кримінально-виконавчої служби України. Покриття витрат на виплату зазначеного виду державної допомоги цим категоріям жінок здійснюється за рахунок відповідних бюджетів.

Положення статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991 визначають, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.

Тобто, соціальні виплати, що мають цільовий і разовий характер (допомога при народженні дитини, допомога на поховання, матеріальна допомога, одноразова допомога при виході на пенсію тощо), а також допомога у зв`язку з вагітністю і пологами індексації не підлягають. Підтримка купівельної спроможності провадиться шляхом підвищення розміру зазначених виплат.

Відтак за період 11.12.2017 по 28.02.2018 позивач грошове забезпечення не отримувала, та, відповідно, не набула право на його індексацію.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в належному розмірі за періоди із 14.03.2016 по 10.12.2017 (час виконання обов`язків військової служби) та зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період і 14.03.2016 по 10.12.2017 (час виконання обов`язків військової служби) - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

В частині позовних вимог про зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 14.03.2016 по 28.02.2018 включно у сумі 77917,62 грн., суд відмовляє, оскільки розрахунок суми індексації відноситься до дискреційних повноважень відповідача.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акту.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Оскільки судом встановлено безумовне право позивача на нарахування та виплату на користь позивача індексації грошового забезпечення за період з 14.03.2016 по 10.12.2017 із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, а визначення самої суми індексації є дискреційними повноваженнями відповідача, суд робить висновок про відсутність підстав для задоволення вказаної позовної вимоги.

Щодо позовних вимог про виплату фіксованої суми індексації за період з 01.03.2018 по 26.08.2024, суд зазначає наступне.

Так, позивач зазначив, що в період з 01.03.2018 по 22.07.2022 та з 23.07.2022 по 26.08.2024 включно відповідачем-1 та відповідачем-2 не була нарахована та виплачена йому індексація-різниця грошового забезпечення, відповідно до приписів абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Суд зазначає, що за визначенням, наведеним у постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі №120/6277/22, Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, поточної та індексації-різниці. Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.

У разі виникнення спору щодо індексації грошових доходів, коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають встановленню; характер спірних правовідносин; матеріальний закон, який їх регулює, - залежать від виду індексації, з приводу якої існує спір.

Щодо поточної індексації, то право працівника на її отримання виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01.01.2016 встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078).

Водночас щодо фіксованої суми індексації, то Закон № 1282-XII і Порядок № 1078 такого поняття не містять.

Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 № 526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Проте, постановою Уряду від 09.12.2015 № 1013 цей Додаток викладено у новій редакції і з 01.12.2015 у цьому Додатку, як і в цілому Порядку № 1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.

З 01.12.2015 в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувались з 01.12.2015 передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не) нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувались з 15.03.2018 передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не) нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення грошових доходів нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Згідно з абзацом 6 пункту 5 Порядку № 1078 до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Отже, якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів, грошового доходу) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до чергового підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, суд дійшов висновку, що повноваження відповідача щодо виплати цієї суми індексації не є дискреційними.

Зазначена позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі №120/6277/22.

Беручи до уваги, що 01.03.2018 набрала чинності Постанова № 704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Системний і цільовий способи тлумачення абзаців 3, 4 Порядку № 1078, зроблені у постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі № 120/6277/22, дають суду підстави зробити висновок, що у зв`язку з підвищенням у березні 2018 року доходу позивача, відповідачу належало вирішити питання, чи має позивач право на отримання суми індексації-різниці, а якщо так, то в якому розмірі.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі №420/11424/21, від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21, від 11.05.2023 у справі №260/6386/21 із подібними правовідносинами, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України підлягає врахуванню судом під час розгляду даної справи.

Так, з позовних вимог слідує, що позивач наполягає на тому, що має право на отримання індексації - різниці за період з 01.03.2018 по 26.08.2024 і що це право відповідачем було проігноровано.

Отже, вказані обставини є спірними в даній справі.

У цьому контексті суд зауважує, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Для вирішення питання наявності чи відсутності у позивача права на отримання індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 26.08.2024, розрахованої із застосуванням абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, враховуючи висновки суду касаційної інстанції у вищевказаних постановах, необхідно встановити наступні обставини: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається, як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку № 1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

За визначенням, наведеним у пункті 2 Порядку № 704, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Отже, для розрахунку необхідно встановити наступні складові: розмір підвищення грошового забезпечення; прожитковий мінімум у березні 2018 року; сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Судом з матеріалів справи встановлено, що з 11.12.2017 по 15.04.2018 позивачка перебувала у соціальній відпустці по вагітності та пологами, а з 01.06.2018 по 10.10.2018 та з 23.03.2022 по 21.07.2022 у соціальній відпустці по догляду за дитиною.

Отже, оскільки позивач станом на лютий 2018 та березень 2018 року не проходив публічну службу у якості атестованої військовим званням особи грошового забезпечення за лютий 2018 у порядку постанови КМУ від 07.11.2007 №1294 не отримував, грошового забезпечення за березень у порядку постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 не отримував, а лише з 11.10.2018 знов розпочала проходження публічної служби, то відсутні правові підстави для порівняння арифметичного значення показника підвищення грошового доходу позивача за рахунок всіх складових грошового доходу, які не мають разового характеру у березні 2018 порівняно з лютим 2018.

Відтак, позивач не набула права на отримання індексації грошового забезпечення військовослужбовця після 01.03.2018 у фіксованому розмірі, оскільки не отримувала у вказаний період часу грошове забезпечення у порядку постанови КМУ від 30.08.2017 №704, а перебувала з 11.12.2017 по 15.04.2018 у соціальній відпустці по вагітності та пологами, а з 01.06.2018 по 10.10.2018 та з 23.03.2022 по 21.07.2022 у соціальній відпустці по догляду за дитиною.

При цьому, суд враховує, що Законом № 2710-ІХ зупинено у 2023 році дію Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Як встановлено з матеріалів даної справи, позивачу у 2023 році індексація грошового забезпечення не виплачувалась, що підтверджується розрахунком при звільнені позивача, копія якого наявна в матеріалах справи.

Відтак у 2023 році проведення індексації грошового забезпечення, в тому числі і військовослужбовців, не здійснюється з огляду на імперативні приписи Закону № 2710-ІХ.

Наведена норма Закону № 2710-ІХ у 2023 році була чинною, неконституційною не визнана, а тому мала застосовуватись відповідачем.

З урахуванням наведеного, підстави для задоволення позову за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 відсутні.

Враховуючи зазначене, системно аналізуючи норми права, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині нарахування та виплати на користь позивача індексації-різниці грошового забезпечення 4463 гривні 15 копійок в місяць за період з 01.03.2018 року по 22.07.2022 року включно у загальній сумі 235251 гривня 20 копійок та за період з 23.07.2022 року по 26.08.2024 року включно у загальній сумі 112 151 гривня 12 копійок відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, оскільки у позивача відсутні підстави для отримання індексації грошового забезпечення військовослужбовця після 01.03.2018 у фіксованому розмірі за вирахуванням суми підвищення грошового забезпечення березня 2018 порівняно із грошовим забезпеченням лютого 2018.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Розподіл судових витрат не здійснюється в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 14.03.2016 по 10.12.2017 включно.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з 14.03.2016 по 10.12.2017 (час виконання обов`язків військової служби) включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складено та підписано 19.05.2025.

Суддя Супрун Ю.О.