Справа № 580/2805/25
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року справа № 580/2805/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Кульчицького С.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у змішаній (паперовій та електронній) формі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №3574 від 08.09.2024 Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення частини солдатом ОСОБА_1 , водієм протитанкового взводу НОМЕР_2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 ;

- зобов`язати військову частину повторно розглянути скаргу 23.09.2024 (вих. №15-09/24) в інтересах ОСОБА_1 та: провести службове розслідування факту поранення солдата ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду; надати направлення на госпіталізацію ОСОБА_1 у військовий медичний заклад або комунальний медичний заклад, за наявності в ньому відповідних спеціалістів-для надання необхідного лікування з подальшим проходженням ВЛК; виключити ОСОБА_1 зі списків осіб СЗЧ в/ч НОМЕР_1 з 25.09.2022; провести нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 з 25.09.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки він не був ознайомлений з правами та обов`язками під час проведення службового розслідування, позбавлений права давати усні та письмові пояснення та подавати документи, які стосуються службового розслідування та позбавлений права на ознайомлення з актом службового розслідування.

Ухвалою суду від 24.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи в судове засідання).

Відповідач відзив на позов не надав.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд зазначає, що відповідно до пункту 122 розділу VI «Перехідні положення» Положення №1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.

Згідно з абзацом 21 пункту 1 розділу VII Формування і оформлення судових справ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 №814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року №485) у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).

Отже, процесуальне законодавство передбачає можливість розгляду справи у змішаній формі (паперовій та електронній) та прийняття рішення про такий розгляд суддею, у провадженні якого перебуває судова справа.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.

З`ясувавши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, дослідивши подані письмові докази, суд встановив таке.

ОСОБА_1 03.03.2022 призваний на військову службу під час мобілізації та проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Командиром військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно - господарської діяльності) прийнято наказ від 06.05.2023 №1420, яким наказано вважати наказ командира військової частини НОМЕР_1 з адміністративно-господарської діяльності «Про призначення службового розслідування від 24.09.2022, як не реалізований та скасувати, згідно рапорту №13299 від 02.05.2023 та призначити службове розслідування за фактом неповернення до підрозділу після лікування військовослужбовця - водія протитанкового взводу 2-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_1 згідно рапорту №7377, в термін з 06 травня до 05 червня 2023 року.

Актом службового розслідування, який 26.08.2024 затверджено заступником командира батальйону з психологічної підтримки персоналу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 , встановлено, що 09.09.2022 солдат ОСОБА_1 , водій протитанкового взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 після виписки з лікувального закладу не з`явився на місце дислокації підрозділу. В телефонній розмові повідомив, що за станом здоров`я не може продовжувати службу та убуває до місця проживання, проте проходити ВЛК відмовився. Останнє відоме місцезнаходження: м. Звенигородка Черкаська обл. Особиста зброя та засоби індивідуального захисту знаходяться в підрозділі.

За даним фактом командиром протитанкового взводу 2 механізованого батальону військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_3 поданий відповідний рапорт від 19.09.2022 вх. №7377, на підставі якого призначене службове розслідування.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.07.2022 № 118 солдат ОСОБА_1 , прибув до військового мобільного госпіталю АДРЕСА_1 , в зв`язку з хворобою зняти з котлового забезпечення, видана довідка про обставини отримання поранення (травмування) (форми 5) з 27 червня 2022 року.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.10.2022 року №227 солдату ОСОБА_1 призупинено виплату грошового забезпечення та знято з продовольчого забезпечення зі сніданку 25 вересня 2022 р., військовослужбовців такі, як самовільно залишили частину.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.10.2022 №1120 "Про виплату премії військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби у вересні 2022 року" солдата ОСОБА_1 позбавлено преміювання за вересень місяць 2022 року.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.10.2022 №1121 "Про виплату додаткової винагороди" солдата ОСОБА_1 позбавленно додаткової винагороди за вересень місяць 2022 року.

Відповідно до наказу командира вийськової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.11.2022 року №262 солдата ОСОБА_1 зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 19.11.2022 року.

Згідно акту службового розслідування, в ході службового розслідування опитано:

- солдата ОСОБА_4 , про те що, солдат ОСОБА_5 знаходився на лікуванні. 25 вересня 2022 року був виписаний з лікарні але не повернувся до місця розташування підрозділу в АДРЕСА_2 , відповідних документів не надав, по телефону пояснив, що від проходження ВЛК відмовляється і їде до дому. В зв`язку з чим був поданий рапорт, що солдата ОСОБА_1 з 25.09.2022 року вважати таким що самовільно залишив частину, більше на телефонний зв`язок не виходив;

- лейтенант ОСОБА_6 повідомив, що солдат ОСОБА_1 , після виписки з госпіталю 25.09.2022 року не з`явився до місця розташування підрозділу, не надав належних медичних документів, в подальшому на зв`язок не виходив;

- солдат ОСОБА_7 , пояснив що солдат ОСОБА_1 , знаходився на лікуванні в госпіталі і був виписаний 25.09.2022 року, до тимчасового місця розташування, н.п. Водяне, Донецької області, не повернувся належних медичних документів не надав та перестав виходити на телефонний зв`язок.

За висновками акту службового розслідування:

- за самовільне залишення місця служби та порушення вимог статей 11, 16, 37, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, якою передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, під час виконання обов`язків військової служби, за самовільне залишення розташування підрозділу або місця служби водій протитанкового взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 , по поверненню до місця служби, притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення;

- начальнику відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 , облікувати солдата ОСОБА_1 , як відсутнього на військовій службі з 25 вересня 2022 року, у зв`язку із самовільним залишенням останнім розташування підрозділу у районі виконання бойових завдань Донецької області;

- заступнику командира батальйону з психологічної підтримки персоналу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в зв`язку з тим, що під час службового розслідування з`ясовано, що правопорушення солдата ОСОБА_1 - самовільне залишення частини 25 вересня 2022 року, містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального Кодексу України організувати складення повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та направити його разом з копією матеріалів цього службового розслідування до Державного бюро розслідувань для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування;

- з метою усунення причин та умов які сприяли вчиненню правопорушень, командиру противотанкового взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , спланувати та провести додаткове заняття по доведенню та роз`ясненню особовому складу противотанкового взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , статей Статутів Збройних Сил України, набуття чинності з 11 серпня 2023 року Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» від 13 липня 2023 року №3233-IX, за порушення яких передбачена дисциплінарна та кримінальна відповідальність.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №3574 від 08.09.2024 Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення частини солдатом ОСОБА_1 , водієм протитанкового взводу НОМЕР_2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 , службове розслідування призначене наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.05.2023 №1420 завершено. Наказано, за самовільне залишення місця служби та порушення вимог статей 11, 16, 37, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, якою передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, під час виконання обов`язків військової служби, за самовільне залишення розташування підрозділу або місця служби водій протитанкового взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 , по поверненню до місця служби, притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення;

- начальнику відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 , облікувати солдата ОСОБА_1 , як відсутнього на військовій службі з 25 вересня 2022 року, у зв`язку із самовільним залишенням останнім розташування підрозділу у районі виконання бойових завдань Донецької області;

- заступнику командира батальйону з психологічної підтримки персоналу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в зв`язку з тим, що під час службового розслідування з`ясовано, що правопорушення солдата ОСОБА_1 - самовільне залишення частини 25 вересня 2022 року, містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального Кодексу України організувати складення повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та направити його разом з копією матеріалів цього службового розслідування до Державного бюро розслідувань для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.

Представником позивача в інтересах позивача скеровано скаргу 23.09.2024 (вих. №15-09/24) до Міністерства оборони України та Генерального штабу ЗСУ, якій представник позивача просив:

1) надати направлення на госпіталізацію ОСОБА_1 у військовий медичний заклад або комунальний медичний заклад, за наявності в ньому відповідних спеціалістів-для надання необхідного лікування з подальшим проходженням ВЛК;

2) провести службове розслідування факту і підстав включення командуванням Військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 в списки осіб СЗЧ від 25.09.2022. Розслідування просив провести обов`язково за участі його клієнта з урахуванням поданого ним 15.09.2022 рапорту;

3) провести службову перевірку повного ігнорування командуванням в/ч НОМЕР_1 рапортів його клієнта від 15.09.2022 р. та 20.11.2022р. і надати результат для ознайомлення;

4) провести службову перевірку ігнорування командуванням штабу ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » скарги його клієнта від 17.04.2024 та надати результати цієї перевірки для ознайомлення;

5) виключити його клієнта зі списків осіб СЗЧ в/ч НОМЕР_1 з 25.09.2022;

6) провести перевірку нарахування та виплат грошового забезпечення ОСОБА_1 включно до 25.09.2022 та повідомити про результати цієї перевірки.

7) провести нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 з 25.09.2022 року.

За результатами розгляду скарги від 23.09.2024 №15-09/24 відповідач листом від 07.10.2024 №1848/11194 повідомив представника позивача про те, що ОСОБА_1 не видано направлення на ВЛК, не було підстав та включено до списків СЗЧ так, як військовослужбовець безпідставно не прибув після лікування до частини, у військовій частині НОМЕР_1 проведено службове розслідування по факту самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 .

Не погоджуючись з наказом командира військової частини НОМЕР_1 №3574 від 08.09.2024 «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення частини солдатом ОСОБА_1 , водієм протитанкового взводу НОМЕР_2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 » та не розглядом його скарги від 23.09.2024 (вих. №15-09/24), позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

У силу статті 65 Основного Закону України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Поряд з цим, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє донині.

За приписами частин першої - третьої статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі - Закон №2232-XII; у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

У силу частини четвертої статті 2 Закону №2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Законом України від 24.03.1999 №551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут (у редакції, чинній на час спірних правовідносин ).

Згідно з преамбулою Дисциплінарного статуту, він визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Відповідно до статей 1, 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

За змістом статей 3, 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна досягається шляхом:

виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі;

особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України;

формування правової культури військовослужбовців;

умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу;

зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих;

підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку;

своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення;

чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:

додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів;

бути пильним, зберігати державну таємницю;

додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;

виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;

поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;

не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно з частинами першою - третьою статті 5 Дисциплінарного статуту, за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Статтею 7 Дисциплінарного статуту передбачено, що застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту.

Відповідно до статті 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини (частина перша статті 84 Дисциплінарного статуту).

Згідно з частинами першою та третьою статті 85 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Відповідно до статті 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Статтею 87 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371 (далі - Порядок № 608), визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 608 рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Інші посадові (службові) особи у разі необхідності звертаються за підпорядкованістю з клопотанням про призначення службового розслідування.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІІ Порядку №608 службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).

Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Пунктами 13, 14 розділу ІІІ Порядку №608 Порядку №608 визначено, що службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць. Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.

До строку службового розслідування не зараховується час перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці, на лікуванні або час відсутності з інших документально підтверджених поважних причин. Перенесення строків проведення службового розслідування здійснюється за відповідним наказом посадової особи, яка призначила службове розслідування.

Відповідно до пункту 3 розділу ІV Порядку №608 військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

знати підстави проведення службового розслідування;

бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування;

відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом;

давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення;

з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень;

порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації;

висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять;

ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником);

оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

У силу пунктів 1, 6 розділу V Порядку №608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу VI Порядку №608 за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник).

Аналіз викладених правових норм свідчить, що підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку. Для притягнення військовослужбовця до такої відповідальності необхідно, щоб був зафіксований сам факт порушення, вину військовослужбовця повністю доведено, встановлено ступінь його вини та з`ясовано причини і умови, що сприяли вчиненню ним правопорушення.

При цьому, з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та визначення ступеня вини, прийняттю рішення про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення може передувати проведення службового розслідування.

Предметом спору у цій справі є наказ командира військової частини НОМЕР_1 №3574 від 08.09.2024 «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення частини солдатом ОСОБА_1 , водієм протитанкового взводу НОМЕР_2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 ».

Надаючи правову оцінку спірному наказу, суд виходить з такого.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно - господарської діяльності) від 06.05.2023 №1420, призначено службове розслідування за фактом неповернення до підрозділу після лікування військовослужбовця - водія протитанкового взводу 2-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_1 згідно рапорту №7377, в термін з 06 травня до 05 червня 2023 року.

В той же час, Акт службового розслідування, затверджено заступником командира батальйону з психологічної підтримки персоналу НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 26.08.2024, тобто поза межами встановленого строку, який у встановленому порядку не продовжувався.

Крім того, суд враховує, що службове розслідування проведено без забезпечення участі позивача у такому розслідуванні та без забезпечення прав позивача як військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, які передбачені пунктом 3 розділу ІV Порядку №608, зокрема, права знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення.

Так, матеріали службового розслідування не містять і відповідачем не надано доказів ознайомлення позивача із підставами службового розслідування, роз`яснення йому прав та обов`язків під час проведення службового розслідування, подання позивачем письмових пояснень під час службового розслідування або складення акту про відмову від надання пояснень відповідно до пункту 1 розділу ІV Порядку № 608.

Отже, відповідачем допущено ряд порушень процедури притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки її проведено за умов незабезпечення базових прав позивача, як військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, без дотримання встановлених строків службового розслідування.

Отже, з огляду на істотність допущених відповідачем процедурних порушень притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, які безпосередньо вплинули на прийняте рішення - наказ командира військової частини НОМЕР_1 №3574 від 08.09.2024 Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення частини солдатом ОСОБА_1 , водієм протитанкового взводу НОМЕР_2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 та мають наслідком неправомірність такого рішення, суд констатує, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 №3574 від 08.09.2024 «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення частини солдатом ОСОБА_1 , водієм протитанкового взводу НОМЕР_2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 » є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині задоволенню.

Позовні вимоги про зобов`язання військову частину повторно розглянути скаргу 23.09.2024 (вих. №15-09/24) в інтересах ОСОБА_1 та: провести службове розслідування факту поранення солдата ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду; надати направлення на госпіталізацію ОСОБА_1 у військовий медичний заклад або комунальний медичний заклад, за наявності в ньому відповідних спеціалістів-для надання необхідного лікування з подальшим проходженням ВЛК; виключити ОСОБА_1 зі списків осіб СЗЧ в/ч НОМЕР_1 з 25.09.2022; провести нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 з 25.09.2022 року підлягають частковому задоволенню шляхом зобов`язання військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути скаргу представника позивача від 23.09.2024 (вих. №15-09/24) та надати позивачу відповідь за результатами її розгляду.

Згідно ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як зазначав Верховний Суд, зокрема у постанові від 30.09.2020 у справі №580/2339/19, критерії оцінки правомірності оскаржуваних рішень визначені в статті 242 КАС України, відповідно до якої рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.2-14, 138-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №3574 від 08.09.2024 Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення частини солдатом ОСОБА_1 , водієм протитанкового взводу НОМЕР_2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 .

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) повторно розглянути скаргу представника позивача від 23.09.2024 (вих. №15-09/24) та надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) відповідь за результатами її розгляду.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ