Справа № 348/3082/24
Суддя: Міськевич О. Я.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/3082/24

13 травня 2025 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

представника позивача: Івашини О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови серії БАД № 880596 від 07.12.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

Позивач ОСОБА_1 через представника-адвоката Івашину О.О. звернувся до суду з адміністративним позовом до ГУНП в Івано-Франківській області про скасування постанови серії БАД № 880596 від 07.12.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що 07.12.2024 інспектором Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Грещуком Б.Б. було винесено постанову серії БАД № 880596 про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_1 , відповідно до якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400,00 грн.

Вважає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, протиправною та такою, що підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що /дата в постанові не вказана/2024 р. об 12:50 год. водій ОСОБА_1 в с.Зелена, вул. Фентераль, здійснював рух на транспортному засобі NISSAN PATROL д.н.з. НОМЕР_1 , без права керування транспортним засобом, а саме був позбавлений права керування Надвірнянським районним судом від 06.11.2024 на два роки, чим порушив п.п. 2.1 (а) ПДР України та чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Однак дані ствердження не відповідають дійсності. Зокрема, 26.11.2024 постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області по справі № 338/1573/24, яка набрала законної сили 06.12.2024, ОСОБА_1 було позбавлено права керувати транспортними засобами строком на один рік. З того часу він не користувався будь-якими транспортними засобами. Автомобіль NISSAN PATROL, д.н.з. НОМЕР_1 , не належить йому на праві приватної власності та не перебуває в його користуванні.

07.12.2024 близько 12:50 год. ОСОБА_1 у якості пасажира автомобіля NISSAN PATROL їхав разом з водієм ОСОБА_2 , який керував автомобілем, та в с.Зелена, рухаючись по вул. Фентераль, здійснив наїзд на паркан, в результаті чого було викликано поліцію.

Коли співробітники поліції прибули на місце, то зразу підійшли до ОСОБА_3 . Інспекторів було двоє: перший, що складав протокол, ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , який почав трясти за грудки ОСОБА_6 , почали докоряти йому, що він раніше судимий. ОСОБА_1 , побачивши таку ситуацію, почав заступатися за ОСОБА_6 , та намагався прибрати руки інспектора ОСОБА_7 від комірця куртки ОСОБА_6 , за які він міцно тримався і тряс останнього. Однак інспектор поліції ОСОБА_5 без попередження наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_1 та задув його газовим балончиком, в результаті чого ОСОБА_1 відчув різкий біль в області носу, після чого відчув, що в нього почало паморочитися в голові та нудити, з носу пішла кров, очі сльозилися та він втратив здібність бачити на деякий час.

Після того, як зміг почати бачити, самостійно викликав швидку допомогу, яка його і забрала з місця події і відвезла в Надвірнянську ЦРЛ. Працівники поліції проїхали разом з ним та почали просити не заявляти на них за перевищення повноважень та підписати, що він претензій до них не має. Погано розуміючи свої дії в наслідок травми, що б мати змогу скоріше потрапити до дому та лягти, ОСОБА_1 підписав такий папір, та на початку відмовився від подальшого огляду у лікарні. Співробітники поліції відвезли його до дому на службовому транспорті, та біля його будинку склали на нього протоколи та під час перебування у лікарні винесли постанови та запропонували їх підписати, від чого останній відмовився, копії не надали.

Після цього ОСОБА_1 зателефонував адвокату, та після консультації лишив повідомлення про побиття його співробітниками поліції на лінію «102». Пізніше ОСОБА_1 стало гірше і він відразу направився до прийомного віділення Надвірнянської ЦРЛ, де звернувся зі скаргами на сильний головний біль, біль в області носу, запаморочення. В лікарні встановлено попередній діагноз: забій спинки носа, забій м`яких тканин обличчя, геморагія з носових ходів.

09.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до КНП «Обласна Клінічна Лікарня Івано-Франквської обласної Ради», де було зроблено огляд. Огляд отоларінголога 12.12.2024, діагноз: перелом кісток носа без зміщення, зміщена носова перегородка, набута деформація носа. Огляд офтальмолога 12.12.2024 р. діагноз: кон`юнктивальний крововилив лівого ока, початкова стареча катаракта обох очей, забій повіки і біля очної області гематома верхньої повіки лівого ока. Консультаційний висновок спеціаліста лікаря-нейрохирурга від 12.12.2024 висновок спеціаліста (встановлений діагноз) поверхнева травма волосистої частини голови, не уточнена, забій м`яких тканин лівої орбітальної ділянки.

Виходячи з наведеного ОСОБА_1 має тілесні ушкодження, які були нанесені співробітником поліції, який своїми діями перевищив свої службові повноваження.

19.12.2024 адвокатом було подану скаргу на незаконні дії поліції відносно ОСОБА_1 до начальника Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області та керівнику Надвірнянської окружної прокуратури.

Обставини, зазначені в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення є надуманими та нічим не підтвердженими. Працівниками поліції не зібрано жодного доказу, який би підтверджував факт керуванням ОСОБА_1 автомобілем NISSAN PATROL.

Окрім того інспектором поліції Грещуком Б.Б. порушену саму процедуру складання постанови, також з матеріалами справи на підставі яких виносилась постанова ОСОБА_1 не ознайомлювали.

Також постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фіксацію порушення; об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, які підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зазначені в оскаржуваній і події не відображають обставин справи, обставини, зазначені в оскаржуваній постанові є безпідставними та необґрунтованими; поліцейським не доведено належними та допустимими доказами вчинення саме ним порушення правил дорожнього руху; оскаржувана постанова не містить відомостей про дата скоєння правопорушення, вказує невірні дані, що власником транспортним засобом є ОСОБА_1 , вказується невірна інформація стосовно судової установи, якою ОСОБА_1 позбавлений права керуванням транспортним засобом, невірно вказана дата такої постанови та строк на який позбавлений права на керування; оскаржуваною постановою ОСОБА_1 ставиться в вину порушення п. 2.1.а) ПДР України, яка встановлює обов`язок водія механічного транспортного засобу мати при собі посвідчення водія на право керування транспортними засобом відповідної категорії, у випадку порушення якого настає відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а тому виносячи оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП поліцейським вказано пункт ПДР України, якого він не порушував та за порушення якого не передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, оскільки суть адміністративного правопорушення, що передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП, яка викладена відповідачем в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі не підтверджується належними та допустимими доказами, тому оскаржувана постанова є протиправною і підлягає скасуванню.

Окрім того постанова складена 07.12.2024, час складання 18:15 год, тобто набагато пізніше порушення ПДР (12:50.), мала складатись на місці, а фактично складалась коли ОСОБА_1 перебував у лікарні, що видно з документів огляду його в лікарні.

Також в оскаржуваній постанові у п.7зазначено відеодиск. Разом з тим, оспорювана постанова серії БАД № 880596 від 07.12.2024 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

З врахуванням наведеного, відповідачем не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт керування ОСОБА_1 07.12.2024 о 12 год. 50 хв. транспортним засобом, будучи особою позбавленою права керування транспортними засобами та відповідно, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Щодо строку оскарження зазначає, що постанову серії БАД № 880596 про накладення адміністративного стягнення було складено 07.12.2024, останній день її оскарження 17.12.2024, однак ОСОБА_1 копію постанови не було надано, а було отримано рекомендованим листом поштою 18.12.2024, тобто 10-тиденний перебіг на оскарження почався саме з цієї дати, останнім днем є 28.12.2024, який припадає на вихідний день суботу. У випадку, коли останній день строку припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочий день. Якщо позовну заяву, заяву про перегляд рішення та інші документи здано на пошту чи телеграф до 24-ї години останнього дня строку, строк не вважається пропущеним.

Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив:

Стислий виклад позицій сторін:

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала повністю з підстав, наведених в адміністративному позові. Просила суд скасувати постанову серії БАД № 880596 від 07.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у штрафу в сумі 24000,00 грн., а провадження по справі закрити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся завчасно належним чином, шляхом надіслання судових викликів в електроному вигляді в електронний кабінет, про що свідчать довідки про доставки електронного документу.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 31.12.2024 задоволено заяву про самовідвід судді Гундяка Т.Д. Справу передано до канцелярії суду для визначення складу суду.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.12.2024 дану справу визначено до розгляду головуючому судді Міськевич О.Я.

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03.01.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху, та надано позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.01.2025, у зв`язку з усуненням недоліків, по даній справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 880596 від 07.12.2024, складеної інспектором Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Грещуком Б.Б., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП за те, що 07.12.2024 о 12:50 год. водій ОСОБА_1 в с. Зелена, вул. Фентераль, здійснював рух на транспортному засобі NISSAN PATROL, д.н.з. НОМЕР_1 , без права керування транспортним засобом, а саме був позбавлений права керування Надвірнянським районним судом від 06.11.2024 на два роки, чим порушив п.п. 2.1 (а) ПДР України. У зв`язку з цим на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 20400,00 грн (а.с. 14).

Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права:

Вирішуючи вказаний спір суд виходить з таких мотивів та положень закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Ст. 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом п. 1.3 та п. 1.9 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п. 2.1 (а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч. 4 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 07.12.2024 о 12:50 год. в с. Зелена, вул. Фентераль, здійснював рух на транспортному засобі NISSAN PATROL, д.н.з. НОМЕР_1 , без права керування транспортним засобом, а саме був позбавлений права керування Надвірнянським районним судом від 06.11.2024 на два роки, чим порушив п.п. 2.1 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Як вбачається з позовної справи, позивач заперечує факт керування 07.12.2024 транспортним засобом NISSAN PATROL, д.н.з. НОМЕР_1 .

Ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Згідно ч. 3 ст. 77 КАС України, докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки частина 3 ст. 77 КАС України надає суду право збирати докази з власної ініціативи, судом з використанням Єдиного державного реєстру судових рішень отримано інформацію щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Так, постановою судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 26.11.2024, позивача ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-2, ч. 1 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення за правилами ст.36 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Дана постанова в апеляційному порядку не оскаржувалась, та набрала законної сили 06.12.2024 (а.с. 80-84).

Постановою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.03.2025, залишеною без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 14.04.2025, позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч. 1 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення за правилами ст. 36 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Дана постанова набрала законної сили 14.04.2025 (а.с. 85-89).

Як вбачається зі змісту постанови судді від 06.03.2025, на підставі сукупності досліджених доказів встановлено, що ОСОБА_1 07.12.2024 о 12:50 год. в с. Зелена, вул. Фентераль, керуючи автомобілем Нісан Патрол, н.з. НОМЕР_1 , вчинив ДТП. Також будучи водієм, причетним до ДТП, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на сп`яніння як на місці ДТП, так і у закладі охорони здоров`я.

За змістом ч. 6 ст. 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 78 КАС України, постанова судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.03.2025 є обов`язковою для суду щодо дій ОСОБА_1 для підтвердження факту керування транспортним засобом.

Згідно зі ст.ст. 317, 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції.

З матеріалів справи вбачається, що підставою винесення щодо ОСОБА_1 оскаржуваної постанови за ч. 4 ст. 126 КУпАП стали факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та відомості про позбавлення його права керування транспортними засобами.

Судом оглянуто відеозаписи із поліцейського відеореєстратора, на яких зафіксовано події, що мали місце 07.11.2024 в с. Зелена, вул. Фентираль. Вказані відеозаписи були дослідженні судом при розгляді адміністративної справи щодо ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 124 КУпАП, та визнані доказами щодо тих обставин, за яких ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ніссан Патрол, н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати його, не врахував дорожньої обстановки, у результаті чого здійснив наїзд на огорожу та заїхав у кювет, тобто внаслідок порушення п. 12.1. ПДР вчинив ДТП. Також вказаними відеоматеріалами підтверджується, що ОСОБА_1 після вчинення ДТП, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, такі як порушення координації рухів і порушення мови, на пропозицію працівників поліції пройти, у встановленому законом порядку, огляд на стан сп`яніння відмовився, що є порушенням п. 2.5. ПДР.

Оскільки постанова судді від 26.11.2024 набрала законної сили 06.12.2024, ОСОБА_1 з 07.12.2024 вважався таким, що позбавлений права керування транспортними засобами.

Таким чином, обставинами, наведеними у постанові судді від 06.03.2025, та наведеними вище відеозаписами підтверджується, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки NISSAN PATROL, д.н.з. НОМЕР_1 , 07.11.2024 о 12:50 год. в с. Зелена, вул. Фентераль, і спростовує пояснення представника позивача про те, що позивач вказаним транспортним засобом не керував.

Постановою судді від 26.11.2024 підтверджується, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Суд не приймає до уваги твердження сторони позивача про нанесення працівниками поліції ОСОБА_1 тілесних ушкоджень також, оскільки дані обставини не є предметом розгляду даної справи, та не впливають на оцінку обставин у даній справ. При цьому суд зазначає, що ОСОБА_1 скористався правом звернутись до правоохоронних органів з метою розслідування вказаних обставин.

Суд зауважує, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки долученими до матеріалів справи доказами стверджується, що позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, а тому підстави для скасування постанови серії БАД № 880596 від 07.12.2024 про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 20400,00 грн, відсутні. Доводи позовної заяви є безпідставними та спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Суд звертає увагу на те, п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 грудня 1994 року Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Беручи до уваги вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов є необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Висновки суду:

Враховуючи наведені норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, та оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що факт вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, відповідачем доведений належними та допустимими доказами, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУНП в Івано-Франківській області про скасування постанови серії БАД № 880596 від 07.12.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, необхідно відмовити, та залишити постанову № БАД № 880596 від 07.12.2024 без змін.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без задоволення, понесені позивачем судові витрати необхідно покласти на позивача.

Враховуючи наведене, ст.ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 245, 317, 317-1 КУпАП, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», керуючись ст.ст. 5-7, 72, 75, 77, 78, 90, 132, 143, 241-243, 246, 250, 268-270, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови серії БАД № 880596 від 07.12.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строк, визначений ч. 4 ст. 286 КАС України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління національної поліції в Івано-Франківській області, код ЄДРПОУ 40108798, місцезнаходження: вул. Української Перемоги (Сахарова), буд. 15, Івано-Франківськ, 76018.

Повний текст рішення складено 16.05.2025.

Суддя Міськевич О.Я.