Справа № 520/31264/24
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 р. Справа № 520/31264/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.12.2024, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 25.12.24 по справі № 520/31264/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області, апелянт), в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Харківській області, яка полягає у не проведенні перерахунку його пенсії з 01.02.2023 на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір його грошового забезпечення № ФХ-111127 від 29.07.2024;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області провести з 01.02.2023 перерахунок та виплату йому пенсії на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір його грошового забезпечення № ФХ-111127 від 29.07.2024 зі збереженням доплати 2000,00 грн. на підставі постанови КМУ №713 від 14.07.2021 та без обмеження до виплати максимальним розміром з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.12.2024 позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Харківській області, яка полягає у не проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір його грошового забезпечення № ФХ-111127 від 29.07.2024.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області провести з 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір його грошового забезпечення № ФХ-111127 від 29.07.2024 зі збереженням доплати 2000,00 грн на підставі постанови КМУ №713 від 14.07.2021 та без обмеження до виплати максимальним розміром з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що сама по собі складена відносно позивача довідка про грошове забезпечення, де містяться виключно умовні обчислення в частині окладу за посадою без факту реального підвищення поточної винагороди за службу діючого публічного службовця , не є визначеною законом підставою для проведення перерахунку (обчислення нового розміру) пенсії позивача.

Апелянт звернув увагу, що на цей час пенсія позивачу нараховувалась та виплачувалась без обмеження граничним (максимальним) розміром, тому ця вимога є передчасною.

Зважаючи на те, що на даний час неможливо визначити розмір пенсії позивача на підставі оновленої довідки, отже, позовна вимога щодо доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн є передчасною, тому відсутні підстави для її задоволення.

Позивач надав суду відзив на апеляцію, в якому зазначив про законність та обґрунтованість судового рішення; просив відмовити у задоволенні апеляції, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.12.2024 - залишити без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного судового рішення, норм процесуального та матеріального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено обставини, які не оспорено сторонами.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі-Закон №2262-ХІІ).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.10.2023 у справі №520/26300/23 , яке набрало чинності 28.11.2023, зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713 (далі-Постанова №713) з 01.07.2021 з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.06.2024 у справі №520/10140/24, яке набрало чинності 30.07.2024, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до ГУ ПФУ в Харківській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за відповідною посадою станом на 01.01.2023 відповідно до вимог ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі-Постанова №704) із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до Постанови №704, та з обов`язковим зазначенням відомостей про фактично виплачені в цей місяць розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів, для здійснення обчислення та перерахунку його пенсії з 01.02.2023.

На виконання зазначеного судового рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 виготовлено та направлено до ГУ ПФУ в Харківській області довідку № ФХ-111127 від 29.07.2024 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023 (а.с.16).

У вересні 2024 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області з вимогою здійснити перерахунок пенсії з 01.02.2023 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 29.07.2024 №ФХ-111127.

01.10.2024 ГУ ПФУ в Харківській області листом №28408-29028/Т-02/В-2000/24 відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії позивача. Вказана відмова мотивована тим, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103. Після скасування (визнання протиправними) в судовому порядку положень пунктів 1, 2, 3, 6 Постанови №103 умови проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ, не визначалися. Враховуючи зазначене вище, підстави для перерахунку пенсій відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення від 29.07.2024 №ФХ-111127, відсутні.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що саме з моменту отримання оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення у пенсійного органу виник обов`язок щодо перерахунку пенсії позивача з 01.02.2023, проте таких дій відповідачем не вчинено, а тому наявні підстави для його зобов`язання перерахувати та виплатити пенсію позивачу з 01.02.2023 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України №2011-ХІІ та з урахуванням положень Постанови №704 згідно з оновленою довідкою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.07.2024 №ФХ-111127 зі збереженням доплати 2000,00 грн та без обмеження граничним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Щодо перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ), визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частина 18 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців (ч.2 ст.51 Закону №2262-ХІІ).

Відповідно до частини 3 статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до частин 1,4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Згідно з п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 (далі - Порядок №45) пенсії, призначені відповідно до Закону 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Постановою №704, яка набрала чинності 01.03.2018, затверджено, зокрема, тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Пунктом 4 Постанови № 704 (в редакції до 21.02.2018) було встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Однак постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103 ( далі-Постанова № 103) до Постанови № 704 внесено зміни, внаслідок яких п. 4 Постанови №704 викладено у новій редакції: «4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

Отже, з 01.03.2018 Урядом України запроваджено одну розрахункову величину обчислення окладу за посадою та окладу за військовим званням, а саме - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня 2018 року.

Разом із тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18, визнано протиправним та скасовано п. 6 Постанови №103, яким, зокрема, в пункт 4 Постанови № 704 були внесені зміни.

Таким чином, відповідно до редакції п. 4 Постанови №704, яка діяла до внесення змін, та вимог пункту 1 Приміток додатку 1 та пункту Примітки додатку 14 до Постанови №704 розміри посадового окладу та окладу за військовими (спеціальними) званнями з 01.02.2020 мають визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Тобто з 29.01.2020 відновлена дія п. 4 Постанови №704 у первісній редакції, котра визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01 січня 2018 року.

Таким чином, з 29.01.2020, тобто з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/6453/18, виникають підстави для розрахунку грошового забезпечення, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог ст. 9 Закону № 2011-ХІІ.

При визначенні розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням з 01.01.2023 необхідно використовувати прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

Колегією суддів встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 видано довідку від 29.07.2024 №ФХ-111127 про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсій із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, станом на 01.01.2023, яка була надана пенсійному органу для перерахунку пенсії позивача (а.с.16).

Отже, незважаючи на існуючий обов`язок зі здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі отриманої довідки від 29.07.2024 №ФХ-111127 ГУ ПФУ в Харківській області таких дій не вчинено.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність бездіяльності ГУ ПФУ в Харківській області, яка полягає у не проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій згідно з оновленою довідкою від 29.07.2024 №ФХ-111127, та зобов`язанням ГУ ПФУ в Харківській області здійснити такий перерахунок.

Щодо позовних вимог про виплату перерахованої пенсії зі збереженням доплати 2000,00 грн та без обмеження максимальним розміром, колегія суддів зазначає наступне.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тій обставині, що станом на дату розгляду справи, пенсія позивачу нараховувалась та виплачувалась з урахуванням доплати 2000,00 грн та без обмеження граничним (максимальним) розміром, тому ця вимога є передчасною.

На підтвердження своїх доводів відповідач надав суду протоколи перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2021, з 01.03.2022, з 01.02.2023, з 01.03.2023, з 01.03.2024 , з яких вбачається, що з 01.07.2021 позивачу нараховувалась щомісячна доплата 2000,00 грн за Постановою №713 та його пенсію не було обмежено максимальним розміром, а саме: з 01.07.2021 загальний розмір пенсії позивача склав 14450,80 грн, з 01.03.2022 загальний розмір пенсії позивача склав 16193,91 грн, з 01.02.2023 загальний розмір пенсії позивача склав 16193,91 грн, з 01.03.2023 загальний розмір пенсії позивача склав 17693,91 грн, з 01.03.2024 загальний розмір пенсії позивача склав 18943,15 грн.

Згідно з ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (ч.1 ст.5 КАС України).

Згідно з вимогами ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень законодавства вбачається, що особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Тобто, в розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним за встановленням судом факту їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд має пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постановах Верховного Суду від 16.04.2020 року у справі №825/1549/17, від 14.09.2020 року у справі №560/2120/20.

Таким чином, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Так, фактично спірним питанням у даній справі є право позивача на перерахунок пенсії з 01.02.2023 на підставі оновленої довідки від 29.07.2024 №ФХ-111127.

Враховуючи те, що відповідачем ще не проведено перерахунок пенсії позивача, наразі відсутні підстави вважати, що пенсійним органом під час виконання рішення суду у цій справі не буде збережено доплату 2000,00 грн та буде обмежено його пенсію максимальним розміром.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що на час розгляду цієї справи права позивача у цій частині позовних вимог не порушені.

Колегія суддів зазначає, що передчасне задоволення даних вимог фактично суперечить основним засадам адміністративного судочинства, оскільки судове рішення не може ставитись в залежність від настання або ненастання обставин, що можуть виникнути в майбутньому.

Також, у разі незгоди позивача з подальшими діями відповідача, останній не позбавлений права звернутися з захистом порушених прав з відповідним позовом до суду.

Оскільки суд не вправі вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому, колегія суддів зазначає, що вищевказані позовні вимоги не підлягають захисту судом та у їх задоволенні слід відмовити у зв`язку з їх передчасністю, тому апеляція відповідача підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню у цій частині.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1211,20 грн.

Судом першої інстанції було помилково стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3 633,60 грн замість 1211,20 грн, тому судове рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення та стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Харківській області судові витрати в розмірі 1211,20 грн

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені всі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, внаслідок чого зроблено правові висновки, які не можна визнати законними та обґрунтованими, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в скасованій частині.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року у справі № 520/31264/24 - скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про перерахунок та виплату пенсії зі збереженням доплати 2000,00 гривень та без обмеження до виплати максимальним розміром, а також в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 сплаченого судового збору в сумі 3633,60 грн.

Прийняти постанову, якою в скасованій частині відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року у справі № 520/31264/24 в частині: визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір його грошового забезпечення № ФХ-111127 від 29.07.2024;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір його грошового забезпечення №ФХ-111127 від 29.07.2024 з урахуванням раніше виплачених сум - залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін