Справа № 380/20411/24
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 рокусправа № 380/20411/24
місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Канюги Андрія Ярославовича про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позицій учасників справи

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради , місцезнаходження: 79040, Львівська обл., м. Львів, вул.Городоцька, 299 (далі за текстом - відповідач-1), державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Канюги Андрія Ярославовича, місце проживання: 79040, Львівська обл., м. Львів, вул.Городоцька, 299 (далі за текстом - відповідач-2), у якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Канюги Андрія Ярославовича від 12 вересня 2024 року № 75009564;

- зобов`язати Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради здійснити державну реєстрацію припинення обтяження квартири АДРЕСА_2 , яке зареєстроване у Державному реєстрі прав за №5937798.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Залізничного районного суду м. Львова із клопотанням про скасування арештів однокімнатної квартири АДРЕСА_3 , накладені постановою про накладення арешту від 16.11.2012 серія та номер: 144-0022, видавник: СУ ГУМВСУ у Львівській області (номер запису про обтяження: 5937798) та ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова (суддя Стрельбицький В.В.) від 14.06.2013 року №461/6899/13-к (номер запису про обтяження: 5937783) накладених в межах кримінального провадження згідно з ЄРДР №0000837. Державному реєстратору прав на нерухоме майно Канюзі Андрію Ярославовичу, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради надані належним чином завірені судом, копії судових рішень, що набрали законної сили, згідно з якими суд зняв всі заборони на відчуження, накладені на квартиру АДРЕСА_2 . Рішенням №73714309 від 19 червня 2024року державний реєстратор прав на нерухоме майно Мельник Ілона Борисівна Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради розглянувши заяву від 18.06.2024 за реєстраційним номером №61592657 відмовила у проведенні реєстраційних дій щодо припинення обтяження №5937798 на підставі того, що в поданих документах відсутня інформація про скасування вищевказаної постанови та/ або зняття арешту, що накладений на підставі зазначеної постанови, тобто постанови про накладення арешту №144-0022 від 16.11.2012.

22.10.2024 від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив повністю. Додатково зазначає, що відповідно до законодавства відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Враховуючи те, що у Державному реєстрі прав наявна актуальна інформація про арешт за номером 5937798, який накладений на підставі постанови про накладення арешту, серія та номер: 144-0022, виданий 16.11.2012, видавник: СУ ГУМВСУ у Львівській області, а така постанова не скасована, а арешт не припинений державним реєстратором правомірно прийнято рішення про відмову у вчиненні реєстраційної дії на підставі пункту 4 частин першої статті 24 Закону - подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

28.10.2024 від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив повністю. Відзив обґрунтований тим, що відповідно до вироку Залізничного районного суду м. Львова від 17.08.20223 у справі №461/15229/13 заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 14 червня 2013 року на квартиру АДРЕСА_2 , належну ОСОБА_2 скасувати. Питання про скасування арешту, який накладений на підставі постанови про накладення арешту, серія та номер: 144-0022, виданий 16.11.2012, видавник: СУ ГУМВСУ у Львівській області не вирішене. Таким чином, заявником не подано судове рішення про скасування арешту, який накладений на підставі постанови про накладення арешту, серія та номер: 144-0022, виданий 16.11.2012, видавник: СУ ГУМВСУ у Львівській області, а тому відсутні правові підстави для визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно від 12 вересня 2024 року №75009564.

ІІ. Рух справи

Ухвалою від 07.10.2024 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 28.10.2024 суддя прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі.

Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.

ІІІ. Фактичні обставини справи

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 та, яка придбана на прилюдних торгах ще у 2014 році, які проводилися на виконання рішення Сихівського районного суду м.Львова у справі №1319/2119/2012.

На зазначену квартиру, окрім обтяження іпотекою та арештів, які були накладені державним виконавцем (станом на зараз такі обтяження припинені) були накладені арешти в межах кримінального провадження згідно ЄРДР №0000837, а саме:

- номер запису про обтяження: 5937798, постанова про накладення арешту, серія та номер: 144-0022, виданий 16.11.2012, видавник: СУ ГУМВСУ у Львівській області. Вид обтяження: арешт нерухомого майна. Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 . Обтяжувач: СУ ГУМВСУ у Львівській області, , адреса: Україна, Львівська обл., м. Львів, площа Ген. Григоренка, будинок № 3. Відомості про реєстрацію до 01.01.2013р: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 13266865, 19.11.2012;

- номер запису про обтяження: 5937783, ухвала суду, серія та номер: б/н, виданий 14.06.2013, видавник: Галицький районний суд м. Львова. Вид обтяження: арешт нерухомого майна. Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_4 , виданий 23.09.2000, видавник: Личаківський РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області, країна громадянства: Україна.

Кримінальне провадження згідно з ЄРДР №0000837 перебувало на розгляді Залізничного районного суду м. Львова в межах справи №461/15229/13-к про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України, ОСОБА_5 за ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України, ОСОБА_6 за ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України, ОСОБА_7 за ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України.

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Залізничного районного суду м. Львова із клопотанням про скасування арештів однокімнатної квартири АДРЕСА_3 , накладені постановою про накладення арешту від 16.11.2012 року серія та номер: 144-0022, видавник: СУ ГУМВСУ у Львівській області (номер запису про обтяження: 5937798) та ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова (суддя Стрельбицький В.В.) від 14.06.2013 року №461/6899/13-к (номер запису про обтяження: 5937783) накладених в межах кримінального провадження згідно ЄРДР №0000837.

Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2023 року у справі №461/15229/13-к, який залишений в силі ухвалою Львівського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року скасовано заходи забезпечення кримінального провадження вжиті ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 14 червня 2013 року, а саме скасовано арешт накладений даною ухвалою на квартиру АДРЕСА_2 . Також, скасовано заборону на відчуження майна на квартиру АДРЕСА_2 .

Отримавши в суді копії вироку Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2023 та ухвали Львівського апеляційного суду від 04.12.2023 року ОСОБА_1 звернулася до державного реєстратора про скасування зазначених вище двох арештів, які накладені на її квартиру.

Для цього через ЦНАП позивач подала дві заяви встановленої форми, а саме: Заяву №61592657 від 18.06.2024 щодо припинення обтяження №5937798 та Заяву №61592079 від 18.06.2024 щодо припинення обтяження №1622317 до яких було долучено належним чином завірені судом копії вироку та ухвали.

19.06.2024 державним реєстратором Должанською Ж.В. задоволено заяву ОСОБА_1 з реєстраційним номером №61592079 від 18.06.2024 та здійснено державну реєстрацію припинення обтяження за №1622317, тобто припинено запис в ДРРП про арешт квартири позивачки який було накладено ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 14 червня 2013 року. Зазначене підтверджується Витягом з ДРРП №383451140 від 19.06.2024.

Однак, рішенням №73714309 від 19 червня 2024 року інший державний реєстратор прав на нерухоме майно, а саме ОСОБА_8 , Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради розглянувши заяву від 18.06.2024 за реєстраційним номером №61592657 відмовила у проведенні реєстраційних дій щодо припинення обтяження №5937798 на підставі того, що в поданих документах відсутня інформація про скасування вищевказаної постанови та/ або зняття арешту, що накладений на підставі вищезазначеної постанови, тобто постановою про накладення арешту №144-0022 від 16.11.2012 року.

Отримавши рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_8 №73714309 від 19 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Залізничного районного суду м. Львова із заявою про роз`яснення рішення (вироку) в порядку ст. 380 КПК України якою просила в порядку роз`яснення рішення суду (вироку) постановити ухвалу, якою конкретизувати, що скасовану вироком Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2023 у справі №462/5229/13 заборону на відчуження квартири АДРЕСА_2 слід розуміти так, що вироком Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2023 у справі №462/5229/13 скасовано арешт, який накладено постановою про накладення арешту від 16.11.2012 року серія та номер: 144-0022, видавник: СУ ГУМВСУ у Львівській області (номер запису про обтяження: 5937798). Дана заява обґрунтовувалася тим, що на підставі вироку Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2023 та ухвали Львівського апеляційного суду від 04.12.2023 року державні реєстратори скасували арешт, який було накладено ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 14 червня 2013 року на квартиру АДРЕСА_2 державний реєстратор, однак відмовили щодо скасування арешту накладеного постановою про накладення арешту від 16.11.2012 року серія та номер: 144-0022, видавник: СУ ГУМВСУ у Львівській області (номер запису про обтяження: 5937798). Також у заяві зазначила, що проблема полягає у тому, що у вироку Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2023 хоча і зазначено, що скасовано заборону на відчуження майна на квартиру АДРЕСА_2 , однак не конкретизовано, що скасовано заборону яку накладено постановою про накладення арешту від 16.11.2012 року серія та номер: 144-0022, видавник: СУ ГУМВСУ у Львівській області (номер запису про обтяження: 5937798).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 16 серпня 2024 року, відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні її заяви про роз`яснення вироку, суд зазначив: «в резолютивній частині вироку Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2023, чітко зазначено: заборони на відчуження майна на квартиру АДРЕСА_2 скасувати. Вказане передбачає, що вказаним вироком, - судом знято всі заборони на відчуження, накладені на квартиру АДРЕСА_2 в межах зазначеного кримінального провадження.»

Отримавши зазначену ухвалу ОСОБА_1 знову звернулася через ЦНАП до державного реєстратора із заявою від 11.09.2024 за реєстраціним номером 62899524 до якої було долучено копію ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 16 серпня 2024 року, копії вироку Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2023 та ухвали Львівського апеляційного суду від 04.12.2023 року. Як зазначалося вище, оскаржуваним рішенням №75009564 від 12 вересня 2024 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Канюга Андрій Ярославович Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, розглянувши заяву від 11.09.2024 за реєстраційним номером 62899524 вирішив відмовити у проведенні реєстраційних дій.

Вважаючи рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Канюги Андрія Ярославовича від 12 вересня 2024 року № 75009564 протиправним, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

IV. Позиція суду

Вирішуючи спір по суті, суд керувався такими мотивами.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майна здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) та «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 2З Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону загальними засадами державної реєстрації прав є зокрема внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Відповідно до пункту 12 Порядку розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Відповідно до частини третьої статті 10 Закону державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Як вже встановив суд, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , яку придбала на прилюдних торгах ще у 2014 році, які проводилися на виконання рішення Сихівського районного суду м. Львова у справі №1319/2119/2012.

Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2023 року у справі №461/15229/13-к, який залишений в силі ухвалою Львівського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року заходи забезпечення кримінального провадження вжиті:

- ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 14 червня 2013 року на: квартиру АДРЕСА_5 , належну ОСОБА_9 ; квартиру АДРЕСА_6 , належну ОСОБА_10 ; квартиру АДРЕСА_7 , належну ОСОБА_11 ; квартиру АДРЕСА_8 належну ОСОБА_12 ; квартиру АДРЕСА_9 , належну ОСОБА_13 ; квартиру АДРЕСА_10 , належну ОСОБА_14 ; квартиру АДРЕСА_11 , належну ОСОБА_15 квартиру АДРЕСА_12 , належну ОСОБА_16 ; квартиру АДРЕСА_13 , належну ОСОБА_17 та ОСОБА_18 ; квартиру АДРЕСА_2 , належну ОСОБА_19 ; квартиру АДРЕСА_14 , належну ОСОБА_20 та ОСОБА_21 квартиру АДРЕСА_15 , належну ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 ; будинок за адресою АДРЕСА_16 , належний ОСОБА_25 ; квартиру АДРЕСА_17 , належну ОСОБА_26 та ОСОБА_27 ; земельну ділянку та житловий будинок за адресою АДРЕСА_18 , які належать ОСОБА_28 : приміщення за адресою АДРЕСА_19 , яке належить ОСОБА_29 ; нежитлове приміщення в АДРЕСА_20 , належне ОСОБА_16 , - скасовано.

Заборони на відчуження майна на квартиру АДРЕСА_2 - ОСОБА_2 , квартиру АДРЕСА_7 ОСОБА_11 квартиру АДРЕСА_6 ОСОБА_10 та АДРЕСА_21 (особняк) - скасовано.

Відповідно до частини другої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) до заходів забезпечення кримінального провадження належить арешт майна.

Відповідно до статті 126 КПК України 1960 року, чинного на час накладення слідчим арешту на майно позивача, зазначений захід міг тимчасово застосовуватися слідчим або судом на період досудового слідства та/або судового розгляду для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна. Як було визначено в цій же статті, накладений на майно арешт підлягав скасуванню органом досудового слідства, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Правова природа арешту майна не змінилася і з прийняттям чинного КПК України, норми якого більш докладно регламентують мету, підстави й порядок застосування та скасування цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Після винесення вироку відповідне втручання у право власності фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Такі правомірні очікування ґрунтуються на закріпленому у статті 3 Конституції України, статті 13 Конвенції головному обов`язку держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність, утверджувати й забезпечувати права і свободи та надавати людині ефективний засіб їх юридичного захисту.

Відповідно до пункту дев`ятого розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України арешт майна, застосований до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Ця норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

З огляду на зазначене на правовідносини, пов`язані з розв`язанням питання про припинення арешту майна позивача, поширюються норми КПК України 1960 року.

Проте положеннями цього Кодексу передбачалося прийняття рішення про зняття арешту з майна на стадії досудового слідства лише в межах провадження у кримінальній справі.

Шляхів виправлення помилки, допущеної слідчим, прокурором або судом у зв`язку з неприйняттям обов`язкового рішення про скасування арешту майна, після припинення кримінальної справи, КПК України 1960 року не встановлював.

Після винесення вироку арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. При цьому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами. Арешт майна у такому разі з заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном.

Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин.

Скасування арешту майна, накладеного слідчим у кримінальній справі, у якій винесено рішення, не пов`язане з оцінкою правомірності застосування органом досудового слідства такого заходу, а необхідність прийняття відповідного рішення є безспірною й безальтернативною з огляду на припинення кримінальних процесуальних правовідносин.

Як вже встановив суд, вироком Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2023 року у справі №461/15229/13-к, який залишений в силі ухвалою Львівського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року заходи забезпечення кримінального провадження вжиті:

- ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 14 червня 2013 року на: квартиру АДРЕСА_5 , належну ОСОБА_9 ; квартиру АДРЕСА_6 , належну ОСОБА_10 ; квартиру АДРЕСА_7 , належну ОСОБА_11 ; квартиру АДРЕСА_8 належну ОСОБА_12 ; квартиру АДРЕСА_9 , належну ОСОБА_13 ; квартиру АДРЕСА_10 , належну ОСОБА_14 ; квартиру АДРЕСА_11 , належну ОСОБА_15 квартиру АДРЕСА_12 , належну ОСОБА_16 ; квартиру АДРЕСА_13 , належну ОСОБА_17 та ОСОБА_18 ; квартиру АДРЕСА_2 , належну ОСОБА_19 ; квартиру АДРЕСА_14 , належну ОСОБА_20 та ОСОБА_21 квартиру АДРЕСА_15 , належну ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 ; будинок за адресою АДРЕСА_16 , належний ОСОБА_25 ; квартиру АДРЕСА_17 , належну ОСОБА_26 та ОСОБА_27 ; земельну ділянку та житловий будинок за адресою АДРЕСА_18 , які належать ОСОБА_28 : приміщення за адресою АДРЕСА_19 , яке належить ОСОБА_29 ; нежитлове приміщення в АДРЕСА_20 , належне ОСОБА_16 , - скасовано.

Заборони на відчуження майна на квартиру АДРЕСА_2 - ОСОБА_2 , квартиру АДРЕСА_7 ОСОБА_11 квартиру АДРЕСА_6 ОСОБА_10 та АДРЕСА_21 (особняк) - скасовано.

Суд наголошує на тому, що відповідно до визначення, наведеного у статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Отже, у розумінні кримінально-процесуального законодавства арештом є позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Таким чином, твердження відповідача, наведені у відзиві, відповідно до яких заборона і арешт, це два різні обтяження речових прав на нерухоме майно не відповідають правовому регулюванню спірних правовідносин.

Суд повторно наголошує на тому, що ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 16 серпня 2024 року, відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні її заяви про роз`яснення вироку, суд зазначив, що у резолютивній частині вироку Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2023, чітко зазначено: заборони на відчуження майна на квартиру АДРЕСА_2 скасувати. Вказане передбачає, що вказаним вироком, - судом знято всі заборони на відчуження, накладені на квартиру АДРЕСА_2 в межах зазначеного кримінального провадження.

Зважаючи на викладене суд висновує про те, що у зв`язку з винесенням вироку Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2023 року у справі №461/15229/13-к з огляду на припинення кримінальних процесуальних правовідносин усі заходи забезпечення скасовані.

Отже, зі змісту ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 16 серпня 2024 року суд встановив, що усі арешти щодо квартири АДРЕСА_2 скасовано.

Тому, рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Канюги Андрія Ярославовича від 12 вересня 2024 року № 75009564 є протиправним і підлягає скасуванню.

З урахуванням обставин справи та з метою належного поновлення прав позивача суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради здійснити державну реєстрацію припинення обтяження квартири АДРЕСА_2 , яке зареєстроване у Державному реєстрі прав за №5937798.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

V. Судові витрати

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень згаданого Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що відповідач-2 прийняв оскаржене рішення в межах виконання посадових обов`язків як службова особа суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, відповідно до статті 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 необхідно стягнути сплачений судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Канюги Андрія Ярославовича про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Канюги Андрія Ярославовича від 12 вересня 2024 року № 75009564.

Зобов`язати Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради здійснити державну реєстрацію припинення обтяження квартири АДРЕСА_2 , яке зареєстроване у Державному реєстрі прав за №5937798.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради , місцезнаходження: 79040, Львівська обл., м. Львів, вул.Городоцька, 299 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Гулик Андрій Григорович