Справа № 360/1820/22
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року справа №360/1820/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Васильєва Павла Сергійовича на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року (повне судове рішення складено 28 лютого 2025 року) у справі № 360/1820/22 (суддя в І інстанції Секірська А.Г.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з публічної служби, поновлення на посаді,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з публічної служби, поновлення на посаді.

За наслідками розгляду вказаної справи 05 січня 2023 року судом прийнято рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з публічної служби, поновлення на посаді відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05 січня 2023 року у справі № 360/1820/22 - скасовано.

Прийнято нову постанову:

- позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з публічної служби, поновлення на посаді - задоволено частково;

- визнано незаконним та скасовано наказ Головного управлівння Національної поліції в Луганській області № 323 о/с від 29 серпня 2022 року «По особовому складу» про звільнення ОСОБА_1 , підполковника поліції, з посади заступника начальника управління поліції з превентивної діяльності Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області та призначення інспектором взводу № 2 роти № 4 БПСПОП «Луганськ-1 імені Героя України Сергія Губанова» Головного управління Національної поліції в Луганській області;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління поліції з превентивної діяльності Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області;

- стягнуто з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 02 вересня 2022 року по 07 лютого 2023 року у загальній сумі 168 816 (сто шістдесят вісім тисяч вісімсот шістнадцять) гривень 64 копійки з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів та зборів.

18 лютого 2025 року до суду надійшла заява адвоката Васильєва Павла Сергійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 360/1820/22, в якій заявник просив зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області протягом 10 днів з дня отримання ухвали подати до Луганського окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2024 по справі 360/1820/22 у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління поліції з превентивної діяльності Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області.

В обґрунтування вказаної заяви заявник зазначає, що станом на сьогодні рішення суду в частині поновлення на посаді заступника начальника управління поліції з превентивної діяльності Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області залишається невиконаним, що підтверджено наступним.

13.09.2024 Луганським окружним адміністративним видано виконавчий лист.

25.09.2024 на виконання рішення суду начальником відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Луганській області Східного МУМЮУ Маргаритою Пихоніною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №76140413 та направлено для виконання до боржника Головного управління Національної поліції в Луганській області. Ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження 76140413 у позивача відсутній, оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження не отримував.

26.09.2024 до начальника відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Луганській області Східного МУМЮУ Маргарити Пихоніної від боржника Головного управління Національної поліції в Луганській області направлено заяву про закінчення виконавчого провадження № 76140413.

26.09.2024 начальником відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Луганській області Східного МУМЮУ Маргаритою Пихоніною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №76140413.

30.09.2024 до відповідача надіслано адвокатський запит, в якому просив надіслати на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_3 скан-копію наказу (повний текст) № 227о/с від 29.08.2024 стосовно ОСОБА_1 щодо: скасування наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області № 323 о/с від 29 серпня 2022 року «По особовому складу» про звільнення ОСОБА_1 , підполковника поліції, з посади заступника начальника управління поліції з превентивної діяльності Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області та призначення інспектором взводу № 2 роти № 4 БПСПОП «Луганськ-1 імені Героя України Сергія Губанова» Головного управління Національної поліції в Луганській області. поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління поліції з превентивної діяльності Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області. Повідомити, яким чином Головне управління Національної поліції в Луганській області проінформувало ОСОБА_1 про місце роботи, трудову функцію, яку зобов`язаний виконувати (посада та перелік посадових обов`язків), дату початку виконання роботи, визначене робоче місце, права та обов`язки, тривалість щорічної відпустки, умови та розмір оплати праці і т.д.

04.10.2024 відповідач надав відповідь №7860/111/19/05-2024, згідно якої повідомив, що ОСОБА_1 з 08.02.2023 за власним бажанням переведений для подальшого проходження служби до іншої юридичної установи публічного права, а саме до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ - 45013109), а тому на сьогодні службу в ГУНП в Луганській області (код ЄДРПОУ - 40108845) не проходить.

Відповіді на те, яким чином Головне управління Національної поліції в Луганській області проінформувало ОСОБА_1 про місце роботи, трудову функцію, яку зобов`язаний виконувати (посада та перелік посадових обов`язків), дату початку виконання роботи, визначене робоче місце, права та обов`язки, тривалість щорічної відпустки, умови та розмір оплати праці і т.д. надано не було.

09.10.2024 позивачем до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » подано рапорт, в якому просив перевести його для подальшого проходження служби посаду заступника начальника управління поліції з превентивної діяльності Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області.

28.10.2024 Департаментом поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » надана відповідь №8494-2024, згідно якої повідомлено, що запити на особову справу та переведення від Головного управління Національної поліції в Луганській області до ДПОП «ОШБ «Лють» не надходили.

Так, відповідач надав лише «витяг з наказу», в той час чинне законодавство передбачає надання саме «наказу», тобто його повного тексту. Позивач має бути ознайомленим з повним текстом наказом під підпис та фактично допущений до виконання своїх обов`язків, що відповідачем не було виконано. Позивач про місце роботи, трудову функцію, яку зобов`язаний виконувати (посада та перелік посадових обов`язків), дату початку виконання роботи, визначене робоче місце, права та обов`язки, тривалість щорічної відпустки, умови та розмір оплати праці і т.д. не повідомлявся. Запити на особову справу позивача з метою поновлення його на посаді та виконання рішення суду не направлялись. Більш того рішення суду в частині поновлення на посаді допущено до негайного виконання, що взагалі не сприймається відповідачем.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від: - від 23.02.2023 справа 340/2274/22: «Верховний Суд вже неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх обов`язків. Тобто, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи, фактично допущено до роботи такого працівника та внесено відповідні записи до трудової книжки. При цьому, працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі №702/725/17, 17 червня 2020 року у справі № 521/1892/18, від 20 жовтня 2022 року у справі №160/12318/21, від 16 листопада 2022 року у справі №709/1465/19, 30 листопада 2022 року у справі № 240/12764/21.

Таким чином, виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акта органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника. При цьому мається на увазі не формальне, а фактичне забезпечення поновленому працівнику доступу до роботи і можливості виконання своїх обов`язків».

Позивач зазначив, що постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2024 по справі 360/1820/22 у частині поновлення на посаді заступника начальника управління поліції з превентивної діяльності Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області відповідачем не виконана, тому необхідно встановити судовий контроль за виконанням постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2024 по справі 360/1820/22.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року у задоволенні заяви адвоката Васильєва Павла Сергійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 360/1820/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з публічної служби, поновлення на посаді, відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити заяву про встановлення судового контролю в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає практично ті самі доводи, якими вмотивовано заяву про встановлення судового контролю.

Вказує, що Верховним Судом вже сформована устала позиція про порядок виконання рішення суду про поновлення незаконно звільненого працівника на роботі, зокрема виконання рішення вважається закінченим із моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акта органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення працівника. Тобто, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і фактично допущено працівника до виконання попередніх обов`язків.

Факт видання судом виконавчого листа, закінчення або завершення виконавчого провадження не позбавляє сторону стягувача звернутись до суду із заявою про встановлення судового контролю у випадку наявності підстав та фактів невиконання рішення суду.

У відзиві відповідач просить у задоволенні апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 28.02.2025 відмовити у зв`язку з необґрунтованістю, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Підстави та порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, визначені ст. 382 КАС України.

Так, відповідно до частин 1 та 2 вказаної статті, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах покладено саме на суд, який, в разі неподання такого звіту, ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Судом установлено, що 26.09.2024 начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пихоніною Маргаритою Володимирівною при примусовому виконанні виконавчого листа № 360/1820/22, виданого 13.09.2024 Луганським окружним адміністративним судом, про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління поліції з превентивної діяльності Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, виконавче провадження ВП № 76140413 закінчено на підставі вимог пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

У цій постанові зазначено, що 29.08.2024 на виконання постанови від 26.08.2024 Першого апеляційного адміністративного суду у справі № 360/1810/22, ГУНП в Луганській області було видано наказ № 227о/с, абзацом першим якого скасовано наказ ГУНП в Луганській області від 29.08.2022 № 323 о/с в частині звільнення з посади заступника управління поліції з превентивної діяльності Сєвєродонецького районного управління поліції ГУНП в Луганській області та призначення інспектором взводу № 2 роти № 4 БПСПОП «Луганськ-1» імені Героя України Сергія Губанова» ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_1 , абзацом другом: поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника управління поліції з превентивної діяльності Сєвєродонецького районного управління поліції ГУНП в Луганській області, з 02.09.2022. Залишок нестягненої суми за виконавчим документом 0 гривня, сума стягнутого виконавчого збору/сума стягненої винагороди приватного виконавця 0 грн.

Згідно із пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, виконавче провадження закінчено у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі судового рішення.

Позивачем подано скаргу до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з проханням прийняти постанову якою скасувати постанову від 26.09.2024 про закінчення виконавчого провадження №76140413 винесену начальником відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Луганській області Східного МУМЮУ Маргаритою Пихоніною та зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

12.11.2024 за вих. №49457/50617-24-24/15.5 Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції направило позивачеві лист «Про надання інформації», в якому проінформувало про хід виконавчого провадження, що воно закінчено у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі, роз`яснило положення статті 383 КАС України, можливість оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у судовому порядку.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції зауважив, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), а закінчення виконавчого провадження є завершальною стадією виконавчого провадження.

Постанова про закінчення виконавчого провадження є чинною, позивачем не оскаржено постанову про закінчення виконавчого провадження у судовому порядку, під час примусового виконання судового рішення позивач не оскаржував бездіяльність відповідача в порядку статті 383 КАС України.

З приводу посилання представника позивача на правові позиції Верховного Суду, суд зазначає, що вони не є релевантними до спірних правовідносин, оскільки посада, на яку поновлено позивача, є скороченою, і фактичний допуск до виконання посадових обов`язків неможливий. При цьому, резолютивна частина постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2024 у справі № 360/1820/22 не містить порядку та/або способу виконання судового рішення, яким би визначалися подальші дії відповідача при виконанні постанови, а у відповідності до частини другої статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

З огляду на наведене, на день звернення з заявою про встановлення судового контролю виконавче провадження закінчено, що свідчить про завершення стадії судового провадження і примусового виконання судових рішень, що унеможливлює встановлення судового контролю.

У разі незгоди із закінченням виконавчого провадження, позивач має право оскаржити відповідну постанову до суду.

Колегія суддів в цілому погоджується з остаточним висновком місцевого суду.

Дійсно, факт видання судом виконавчого листа, закінчення або завершення виконавчого провадження не позбавляє сторону стягувача звернутись до суду із заявою про встановлення судового контролю у випадку наявності підстав та фактів невиконання рішення суду.

В той же час, апеляційний суд вважає слушними доводи відповідача щодо виконання ним рішення суду.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, 29.08.2024 на виконання постанови від 26.08.2024 Першого апеляційного адміністративного суду у справі № 360/1820/22, ГУНП в Луганській області було видано наказ ГУНП в Луганській області від 29.08.2024 № 227 о/с абзацом першим якого: скасовано наказ ГУНП в Луганській області від 29.08.2022 № 323 о/с в частині звільнення з посади заступника управління поліції з превентивної діяльності Сєвєродонецького районного управління поліції ГУНП в Луганській області та призначення інспектором взводу № 2 роти № 4 БПСПОП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_1 , абзацом другим: поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника управління поліції з превентивної діяльності Сєвєродонецького районного управління поліції ГУНП в Луганській області, з 02.09.2022.

У зв`язку з тим, що Головному управлінню не відоме останнє фактичне місце мешкання ОСОБА_1 , а також для відображення проходження служби поліцейським, витяг з наказу ГУНП в Луганській області від 29.08.2024 № 227 о/с було направлено листом від 02.09.2024 № 2272/111/19-2024 за місцем служби ОСОБА_1 , а саме до Департаменту поліцій Особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Вказані у заяві представника ОСОБА_1 обставини щодо нібито не виконання рішення суду не відповідають дійсності, посилання представника на факт того, що позивач не проходить службу саме в ГУНП в Луганській області, є незмістовними, у зв`язку з наступним.

Наказом ГУНП в Луганській області від 22.02.2023 № 34 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 за п.п. 8, 9 ст. 65 Закону №580-VIII переведено для подальшого проходження служби до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Підставою видання наказу ГУНП в Луганській області від 22.02.2023 № 34 о/с послугував наказ НП України від 07.02.2023 № 152 о/с, підставою видання якого, в свою чергу є рапорт ОСОБА_1 про переведення до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Слід зазначити, що вказані накази НП України та ГУНП в Луганській області на сьогодні є чинними та позивачем не оскаржувались.

Таким чином, ОСОБА_1 з 08.02.2023 за власним бажанням переведений для подальшого проходження служби до іншої юридичної установи публічного права, а саме до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", а тому на сьогодні службу в ГУНП в Луганській області не проходить.

Крім того слід звернути увагу, що постановою від 26.08.2024 Першого апеляційного адміністративного суду по справі № 360/1820/22 також визначений період виконання ОСОБА_1 службових обов`язків по посаді заступника начальника управління поліції з превентивної діяльності Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, а саме з 02.09.2022 по 07.02.2023.

З вказаного питання представнику позивача на адвокатський запит від 30.09.2024 були наданні відповідні роз`яснення, зокрема в листі ГУНП в Луганській області від 04.10.2024 № 7860/111/19/05-2024, та надано наказ (витяг) ГУНП в Луганській області від 29.08.2024 № 227 о/с.

Тобто, представнику позивача з посиланням на норми діючого законодавства України було роз`яснено підстави неможливості на сьогодні проходження служби ОСОБА_1 саме в ГУНП в Луганській області

Підсумовуючи вищевикладене, відповідач зазначає, що відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 у період часу з 02.09.2022-07.02.2023 проходив службу на посаді заступника начальника управління поліції з превентивної діяльності Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, а з 08.02.2023 є працівником іншої юридичної установи до якої останній переведений за власним бажанням, а саме Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", таким чином у ГУНП в Луганській області відсутні повноваження щодо скасування, внесення змін тощо до наказу НП України від 07.02.2023 № 152 о/с.

Колегія суддів погоджується з висновками окружного суду про те, що посилання представника позивача на правові позиції Верховного Суду не є релевантними до спірних правовідносин, оскільки посада, на яку поновлено позивача, є скороченою, і фактичний допуск до виконання посадових обов`язків неможливий. При цьому, резолютивна частина постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2024 у справі № 360/1820/22 не містить порядку та/або способу виконання судового рішення, яким би визначалися подальші дії відповідача при виконанні постанови, а у відповідності до частини другої статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, підстав для задоволення заяви та встановлення судового контролю не існує.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача Васильєва Павла Сергійовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року у справі № 360/1820/22 - залишити без змін.

Повне судове рішення - 20 травня 2025 року.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук