Справа № 200/2646/25
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року Справа№200/2646/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області

про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про:

- визнання протиправною бездіяльності по переведенню з пенсії по інвалідності на пенсію на пільгових умовах у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058 з 10 жовтня 2024 року;

- скасування рішення № 20 від 12.11.2024 року;

- зобов`язання з 10 жовтня 2024 року перевести з пенсії по інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві на пенсію за віком на пільгових умовах із зарахуванням до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах у відповідності до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 12.01.2021 року перебуває на пенсійному обліку відповідача як одержувач пенсії по інвалідності 3 групи у зв`язку з професійним захворюванням. На момент призначення пенсії за інвалідністю працював на чавуноливарному виробництві за Списком № 1.

Позивач 10.10.2024 року звернувся до пенсійного органу з заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з доданими до неї документами.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 20 від 12.11.2024 року, яке розглянуло заяву за принципом екстериторіальності, позивачу було відмовлено в переведенні на пенсію на пільгових умовах, оскільки у нього відсутній необхідний страховий стаж - 10 років (в наявності 3 роки 10 місяців 22 дні).

Позивач наголошує, що відповідач мав перевести його з пенсії по інвалідності на пенсію на пільгових умовах.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем надано письмовий відзив від 29.04.2025 року. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію по інвалідності.

Позивач звернувся з заявою від 10.10.2024 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №20 від 12.11.2024 року ОСОБА_1 було відмовлено у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах з підстав відсутності необхідного пільгового стажу 10 років.

Відповідно пункту 1 частини 2 статті 114 розділу XIV Закону працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, призначається пенсія за віком на пільгових умовах - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Позивач має пільгового стажу 3 роки 10 місяців 22 дні, тому йому правомірно було відмовлено в переведенні з пенсії по інвалідності на пільгову пенсію за Списком № 2.

З зазначених причин відповідач зазначає, що позивач не має права на перехід з пенсії по інвалідності внаслідок профзахворювання на пенсію за віком із зниженням пенсійного віку в зв`язку з відсутністю пільгового стажу 10 років та просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 .

Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії №851917 від 12.01.2021 року позивачу була надана ІІІ група інвалідності безстроково по причині професіонального захворювання та відповідно до протоколу з пенсійної справи з 12.01.2021 року призначена пенсія по інвалідності.

Згідно з довідкою про визначення ступеня втрати професійної працездатності серії ААА №092114 від 12.01.2021р. позивачу було визначено ступень втрати професійної працездатності в розмірі 40 %.

Відповідно до протоколу №1 від 17.12.2020 року засідання комісії з розслідування причин виникнення професійного захворювання у позивача було складений відповідний акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4.

Позивач з 12.01.2021року знаходиться на пенсійному обліку як одержувач пенсії по інвалідності ІІІ групи у зв`язку з професійним захворюванням, що підтверджується довідкою огляду МСЕК та довідкою про визначення ступеня втрати професійної працездатності, про що вказано в протоколі з його пенсійної справи від 25.02.2025 року.

Позивач звернувся до пенсійного органу з заявою від 10.10.2024 року про переведення з одного виду пенсії - по інвалідності на інший - відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №20 від 12.11.2024 року ОСОБА_1 було відмовлено у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах з підстав відсутності необхідного пільгового стажу 10 років.

В рішенні №20 від 12.11.2024 року вказано, що позивач має пільгового стажу 3 роки 10 місяців 22 дні, що є недостатнім для обраного виду пенсії.

Водночас, в спірному рішенні не вказано про неприйняття якихось спірних періодів чи строку перебування на інвалідності.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо відмови в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з належних обставин, а також у старості в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі-Закон №1058) встановлює порядок нарахування та виплати пенсії.

Відповідно до п. 1 та п. 4 статті 8 Закону України від 09.07.2006 №1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування на рівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надані Верховною Радою України.

За приписами ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Статтею 44 Закону №1058 встановлено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання в електронній або паперовій формі заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058, страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Аналогічні приписи містить стаття 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Так, частиною п`ятою статті 56 вказаного Закону передбачено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14).

Як зазначено вище, позивачу з 12.01.2021 року призначено пенсію по інвалідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України № 1058 пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в розмірах: інвалідам I групи - 100 відсотків пенсії за віком; інвалідам II групи - 90 відсотків пенсії за віком; інвалідам III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Між сторонами немає розбіжностей щодо пільгового стажу позивача.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 06.05.1989 року позивач має пільгового стажу за Списком № 2 3 роки 10 місяців 22 дні. Робота позивача за пільговими умовами також підтверджена довідками від 13.11.2023 № 017/11-302 та № 017/11-303.

Як зазначено вище, відповідно до абзацу 4 частини 1 статті 24 Закону № 1058 час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

На інвалідності позивач перебував з 12.01.2021 року, однак відповідачем всупереч частині першій статті 24 Закону № 1058 час перебування на інвалідності не врахований до пільгового стажу позивача, а тому спірне рішення відповідача підлягає скасуванню.

При цьому, суд зауважує, що позивач не просить зарахувати до його пільгового стажу 3 роки 08 місяців 29 днів знаходження на інвалідності внаслідок професійного захворювання до пільгового стажу позивача.

Водночас, навіть разом з урахуванням строку перебування на інвалідності позивач має лише 07 років 07 місяців 21 день пільгового стажу за Списком № 2, що є недостатнім для переведення з пенсії по інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві на пенсію за віком на пільгових умовах із зарахуванням до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах у відповідності до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058.

Відповідачем до матеріалів справи надано лист Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.10.2024 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 проведено з пенсії по інвалідності на пенсію на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 10.10.2024 року.

При опрацюванні пенсійної справи позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було встановлено, що позивачу безпідставно зараховано до пільгового стажу за Списком № 2 час знаходження на інвалідності, тому управління просить переглянути відповідача правомірність обчислення пільгового стажу та право переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

З наведеного листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вбачається, що вказаний лист послужив причиною прийняття спірного рішення.

Ані позивач, ані відповідач в спірному рішенні не вказали, що позивача 10.10.2024 року було переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. В протоколі з пенсійної справи позивача від 25.02.2025 року також відсутня ця інформація.

Разом з тим, суд зауважує, що позивач має право на пенсію зі зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема на 1 рік за кожний повний рік такої роботи. Тобто, позивач звернувся до позивача у 53 роки, тому на підставі зазначених вище норм Закону № 1058 має право на зменшення на 7 років пенсійного віку при призначення пенсії за віком.

Суд також зазначає, що позивачем обрано неправильній спосіб захисту права, оскільки право позивача порушено саме спірним рішенням відповідача, а не його бездіяльністю.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення підлягають частковому задоволенню.

Прийнявши неправомірне рішення про відмову у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, відповідач діяв поза межами статті 19 Конституції України та законів України, не визнавши право позивача на отримання пенсії, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту судом.

За вимогами ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83, ) про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 20 від 12.11.2024 року про відмову ОСОБА_1 в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.10.2024 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, врахувавши до пільгового стажу період знаходження на інвалідності, з урахуванням правової позиції суду, наведеної в даному рішенні.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати з судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 19 травня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Б. Голубова