Справа № 520/17085/24
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 травня 2025 року № 520/17085/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАДАРТ ГРУП" (вул. Василя Мельникова, 3/1, 77, м. Харків, 61082, ) до Державної митної служби України Полтавська митниця (вул. Анатолія Кукоби, буд.28, м. Полтава, Полтавська обл., Полтавський р-н,36022, ) про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВАДАРТ ГРУП", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної митної служби України Полтавська митниця, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення UA806000/2024/000006/2 від 15.03.2024 про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA806070/2024/000020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що подані ним документи містять достатні відомості про складові митної вартості, підтверджують правильність визначення ним митної вартості товару та спростовують необґрунтовані припущення відповідача про наявність розбіжностей, що є підставою для визнання протиправними та скасування рішень.

Відповідач у відзиві на позов просив відмовити в його задоволенні.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

29.08.2022року між позивачем та Elif Cikolata SAN.VE TIC.LTD. STI, укладено договір зовнішньоекономічний контракт №29/09/2022, відповідно до якого ТОВ «Вадарт Груп» придбав кондитерські вироби, в асортименті, переліку та кількості що вказані в Специфікаціях на кожну партію Товару, які є невід`ємними частинами даного Контракту.

Сторони погодили, що продавець буде виробляти та поставляти окремі види Товару згідно Специфікацій погоджених Сторонами (п. 1.2. Договору).

Визначено, що поставка Товару по даному Контракту буде здійснюватись партіями у відповідності замовлень Покупця, погоджених Продавцем. Поставка здійснюється на умовах РСА Коуа Turkey (Інкотермс 2020). Умови постачання кожної конкретної партії Товару можуть змінюватись, про що Сторони вказують в Специфікаціях на кожну конкретну партію Товару. Завантаження Товару на транспортний засіб здійснюється Продавцем на його власний ризик. (п. 1.3, 1.4 Договору).

15.03.2024 ТОВ Вадарт груп подана до ДМСУ Полтавської митниці митна декларація 24UA 25U7 (№4075) до митного оформлення вантажу, а саме:

- товар №1: Кондитерські вироби з цукру без вмісту какао, карамель: Карамель льодяникова Mini bon bon Fruit Mix. Код за УКТЗЕД . Вага нетто 4410 кг. Країна виробництва -Туреччина;

- товар №2: Кондитерські вироби з цукру без вмісту какао, цукерки жувальні Yuppiym Stick Toffee Fruit Mix. Код за УКТЗЕД . Вага нетто 1152,00 кг. Країна виробництва Туреччина.

До ЕМД №24UA25U7 подано наступні документи: Контракт №29/09/2022 від 29.08.2022; Додаткова угода №1 від 01.08.2023; Додаткова угода від 11.01.2024; Акт звірки взаєморозрахунків від 12.01.2024; Специфікація №7 від 15.01.2024 згідно Контракту №29/09/2022 від 29.08.2022; Попередня рахунок-фактура (Proforma invoice) №7 від 15.01.2024 згідно Контракту №29/09/2022 від 29.08.2022; Рахунок-фактура (Commercial invoice) № EFA022 від 01.03.2024; Контракт №29/09/2022 від 29.08.2022; Додаткова угода №1 від 01.08.2023; Додаткова угода від 11.01.2024; Акт звірки взаєморозрахунків від 12.01.2024; Специфікація №7 від 15.01.2024 згідно Контракту №29/09/2022 від 29.08.2022; Попередня рахунок-фактура (Proforma invoice) №7 від 15.01.2024 згідно Контракту №29/09/2022 від 29.08.2022; Рахунок-фактура (Commercial invoice) № EFA022 від 01.03.2024

Крім того, керуючись п. 8 ст. 55 МКУ - ТОВ Вадарт груп надані додаткові документи до ДМСУ Полтавської митниці (лист №12-04 /С від 12.04.2024, лист №20-05/С від 20.05.2024 ):

- копія Акту надання транспортних послуг № 595 від 18.03.2024 ;

- копія платіжної інструкції № 333 від 18.03.2024;

- копія Акту звірки взаємних розрахунків за період вересень 2022 р. - грудень 2022 р.;

- копія Акту звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2023- 12.01.2024.;

- копії банківських виписок за 18.11.2022, 19.12.2022, 26.01.2023, 21.02.2023, 07.04.2023, 16.05.2023, 05.2023, 09.06.2023, 23.08.2023,08.09.2023

Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за зазначеними електронними митними деклараціями згенеровано форми митного контролю, в тому числі:

105-2 Контроль правильностi визначення митної вартостi товарiв;

06-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів

При проведені, відповідно до ст. 337 МК України, перевірки документів, які надані у підтвердження митної вартості, митним органом виявлено наступне:

Додатковою угодою б/н від 11.01.2024 до контракту №29/09/2022 від 29.08.2022 передбачено внесення змін до п. 9.5. контракту, згідно яких за дотримання термінів оплати товару покупцем, продавець надає одноразову знижку в розмірі 30,37% від вартості товару при першому замовленні покупцем товару в 2024р.

Подано рахунок №EFA022 від 01.03.2024 згідно якого застосовується знижка в розмірі 30,37%.

Також для підтвердження митної вартості товару надано експортну декларацію країни відправлення №24341300EX00178743 від 04.03.2024, згідно якої вартість товару 10011,6 доларів США, інформація про знижку відсутня. В експортній декларації зазначений електронний рахунок з системи єдиного вікна від 01.03.2024 №823/1 але інформація з даного документа не відома і не може бути перевірена у зв`язку з ненаданням її до оформлення.

Додатковою угодою б/н від 11.01.2024 до контракту №29/09/2022 від 29.08.2022 здійснюється посилання на специфікацію №7 від 15.01.2024, якої на дату додаткової угоди 11.01.2024 ще не існувало. Надано банківські платіжні документи №13 від 01.03.2024 та №7 від 02.02.2024 на загальну суму 6324,52 доларів США. Згідно інвойсу №EFA022 від 01.03.2024 сума до оплати 6971,08 доларів США. Також наявний акт звірки взаєморозрахунків від 12.01.2024 відповідно до якого сторони погодили, що наявна переплата буде врахована при оплаті покупцем замовленого товару згідно специфікації №7 від 15.01.2024 шляхом зменшення загальної суми до оплати на суму 646,56 доларів США, але документів які дають змогу перевірити даний факт не надано та специфікації №7 від 15.01.2024 ще не існувало на дату акта звірки взаєморозрахунків.

Поставки в рамках дії Контракту №29/09/2022 від 29.08.2022 здійснюються регулярно, Сторони Контракту провели звірку взаєморозрахунків за 2023 рік, що оформили Актом звірки взаєморозрахунків від 12.01.2024. Даним Актом Сторони підтвердили, що Elif Cikolata SAN VE TIC. LTD STI Продавець за Контрактом має заборгованість перед ТОВ Вадарт груп - Покупець за Контрактом, в розмірі 646,56 долл. США. В Акті від 12.01.2024 Сторони зазначили, що дана заборгованість буде врахована при оплаті Покупцем замовленого товару згідно Специфікації № 7 від 15.01.2024 шляхом зменшення загальної суми до оплати на суму заборгованості. Таким чином всього до оплати з урахуванням переплати належить сума 6324,52 долл. США : Загальна вартість - 10 011,60 долл. США - Знижка 30,37% - Переплата 646,56

Вищевказане зазначене в Специфікації № 7 від 15.01.2024, в Попередньому рахунку-фактурі № 7 від 15.01.2024, Рахунку - фактурі (Commercial invoice) № EFA022 від 01.03.2024.

Позивачем надані бухгалтерські документи - платіжні доручення, проведені банком, що підтверджують оплату Товару: №7 від 02.02.2024 на суму - 1900,00 долл. США; № 13 від 01.03.2024 на суму - 4 424,52 долл. США;

Загальна сума - 6324,52 долл. США, що відповідає даним, зазначеним в Специфікації № 7 від 15.01.2024, в Попередньому рахунку-фактурі № 7 від 15.01.2024, Рахунку - фактурі (Commercial invoice) № EFA022 від 01.03.2024.

Твердження Митного органу про те, що згідно інвойсу № EFA022 від 01.03.2024. - сума до оплати 6971,08 долл. США, що не співпадає з оплаченою сумою 6324,52 долл. США не відповідає даним, вказаним в Рахунку - фактурі (Commercial invoice) № EFA022 від 01.03.2024, в якому зазначено (п.1.3.) - всього до оплати з урахуванням переплати - 6324,52долл. США. Саме ця сума і була оплачена Покупцем.

Посилання Митного органу на те, що в експортній митній декларації не зазначена сума знижки (В експортній декларації в розділі Вартість для статистики зазначена загальна сума - 10 011,60 долл. США. без урахування одноразової знижки та переплати) та зазначено електронний рахунок з системи єдиного вікна, який не був наданий при митному оформленні не може слугувати підставою для коригування заявленої декларантом митної вартості так як правила заповнення митної декларації Туреччини регулюються турецьким законодавством, та заявник жодним чином на це впливати не може. Експортна декларація містить номер електронного рахунку TPS-E 1.03.2024/ 823/2 та Крипто-номер з системи єдиного вікна (TPS-Kripto) 4.03.2024/ 102/2 - це номери електронних документів, що в електронній базі Туреччини формуються експортером при митному оформленні (електронна фактура з системи єдиного вікна) та не надаються Покупцю. При цьому, загальна вартість товару без урахування знижки та переплати в експортній декларації зазначена як вартість для статистики. Elif Cikolata SAN VE TIC. LTD STI (Продавець за Контрактом) визнав існування заборгованості в сумі - 646,56 долл. США, підписавши Акт звірки взаєморозрахунків від 12.01.2024.

Визнання Стороною Контракту існування заборгованості шляхом підписання Акту звірки взаєморозрахунків є доказом, що свідчить про фактичне визнання боргу. (Справи №916/1727/17, № 905/1198/17, розглянуті Верховним Судом).

Позивач звернувся до Elif Cikolata SAN VE TIC. LTD STI з проханням підписати розширені Акти звірки, щоб довести Митному органу факт існування визнаної контрагентом заборгованості. Таким чином, Позивач надав Митному органу копії Акту звірки взаємних розрахунків за період вересень 2022р. - грудень 2022р.; Акту звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2023- 12.01.2024.; та копії банківських виписок за 18.11.2022, 19.12.2022, 26.01.2023, 21.02.2023, 07.04.2023, 16.05.2023, 05.2023, 09.06.2023, 23.08.2023,08.09.2023 (додатковий лист №20-05/С від 20.05.2024). У своїй відповіді Митний орган зазначив, що Позивач не надав всіх затребуваних документів, крім того: надані Акти звірки без номера та дати складання. Також Митний орган зазначає, що по Акту звірки зазначено, що станом на 12.01.2024 року заборгованість на користь ТОВ Вадарт груп складає - 645,56 дол. США, однак, виписки з рахунку сформовані 20.05.2024 на останню дату операції 08.09.2023, де вихідний залишок по рахунку 0,00 дол. США, що не співпадає з даними Акту звірки.

Щодо твердження відповідача, щодо того що, декларантом не надані документи на підтвердження витрат на транспортування вантажу.

Згідно п.1.4. Контракту поставка товару здійснюється на умовах FCA Konya Turkey (Інкотермс 2020). Завантаження Товару на транспортний засіб здійснюється Продавцем на його власний ризик. Умови поставки FCA Інкотермс 2020 року - означають, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання тоді, коли товар випущений в митному режимі експорту, завантажений на транспортний засіб перевізника, що був зазначений покупцем у вказаному місці.

Позивачем під час митного оформлення до Митного органу надана Довідка про транспортні витрати № дов-FEB12406 від 06.03.2024 та Рахунок на оплату № 595 від 06.03.2024, Договір надання транспортно-експедиційних послуг №ФТП/1327/К від 22.02.2024.

В довідці зазначена вартість транспортних послуг за межами митної території України (Konya , Туреччина п/п Порубне, державний кордон України) 44000,00 грн. В рахунку на оплату також зазначено: Відшкодування вартості міжнародних автоперевезень за межами митної території України 44 000,00 грн. В довідці та рахунку зазначений автомобіль, що здійснював перевезення: AB 3454 IA/ НОМЕР_1 , що відповідає даним, зазначеним в міжнародній автотранспортній накладній CMR №001683. В CMR №001683 міститься посилання на invoice № EFA022. На дату оформлення митної декларації 15.03.2024 Акт наданих послуг (перевезення) ще не був підписаний і оплата ще не була проведена, тому декларант не міг надати зазначених документів.

18.03.2024 формлений Акт та проведена оплата і Позивач надав копію Акту надання транспортних послуг № 595 від 18.03.2024 та копію платіжної інструкції № 333 від 18.03.2024 Відповідачу (лист №12-04 /С від 12.04.2024). Страхування вантажу не проводилось, про що зазначено в Довідці про транспортні витрати.

Витрати за надані послуги за митною територією України підтверджені: довідкою про вартість міжнародного перевезення; Актом наданих послуг; рахунком на оплату послуг; платіжною інструкцією про оплату послуг.

За умовами контракту №29/09/2022 від 29.08.2022 та згідно товаросупровідних документів товари постачались на умовах поставки FCA Konya Turkey, який означає, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. З цього моменту всі витрати, ризики, пов`язані з перевезенням товару від цієї точки до його остаточного призначення, переходять до покупця.

Отже, витрати покупця (ТОВ ВАДАРТ ГРУП) на транспортування оцінюваного товару до ввезення на митну територію України включаються відповідно до ч. 10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості оцінюваного товару.

Згідно поданої декларантом декларації митної вартості (далі ВМД) до ЕМД №24UA25U7 до митної вартості товару №1 включено витрати на транспортування до п/п Порубне-Сірет ВМО №1-2 мп Вадул-Сірет в сумі 35004,2093грн. та товару №2 в розмірі 8995,7907 гривень.

На підтвердження зазначених транспортних витрат декларантом подано CMR №001683 від 05.03.2024, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №595 від 06.03.2024, довідку №дов-FEB12406 від 06.03.2024, договір про надання послуг митного брокера №107-ВД від 08.09.2023, договір про перевезення №09/01/2023/2 від 09.01.2023, договір про перевезення №1764 від 27.02.2024, договір про перевезення №з30/01/2024/1/24 від 30.01.2024, договір про перевезення №ФТП/1327К від 22.02.2024, заявку №2 від 27.02.2024.

Відповідно до п.4.2 Договору надання транспортно-експедиторських послуг від 22.02.2024 №ФТП/1327К, укладеного між ТОВ ФТП (Експедитор) та ТОВ Вадарт Груп (Клієнт), рахунки Експедитора підлягають оплаті протягом 5 календарних днів з дати виставлення рахунків.

Як зазначено в графі 33 Рішення від 15.03.2024 №UA806000/2024/000006/2, вище перераховані документи до оформлення не надавались.

Декларантом надано договір транспортного експедирування від 27.02.2024 №1764, укладений між ТОВ ФТП (Експедитор 1) та ТОВ Логістик Автотранс (Експедитор 2), відповідно до якого Експедитор 2 зобов`язується здійснювати перевезення довіреного йому вантажу автомобільним транспортом у міжнародному та внутрішньому сполученні, відповідно до умов Заявок Експедитора 1, а Експедитор 1 зобов`язується сплатити погоджену Сторонами провізну плату.

В свою чергу, ТОВ Логістик Автотранс (Експедитор) укладено договір від 30.01.2024 №30/01/2024/1/24 з МAREX LOJISTIK GLOBAL TASIMACILIK TURIZM TEKSTIL OTOMOTIV SANAYI VE DIS TICARET LIMITED SIRKETI (Виконавець), Туреччина, який регулює взаємовідносини між Виконавцем та Експедитором при здійсненні міжнародних перевезень вантажним автомобільним транспортом за погодженими маршрутами та перевезення Туреччиною, у тому числі з внутрішніх перевезень територією Туреччини на склад виконавця.

Відповідно до п.3.4 договору від 30.01.2024 №30/01/2024/1/24 розмір винагороди Експедитора (Виконавця) визначається різницею між ціною перевезення, погодженої з перевізником (експедитором) і ціною перевезення, погодженої з Експедитором і встановлюється в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з умов заявок на перевезення. Вартість перевезення є транзитною сумою, що проходить через рахунок Експедитора (Виконавця) на рахунок перевізника (експедитора).

МAREX LOJISTIK GLOBAL TASIMACILIK TURIZM TEKSTIL OTOMOTIV SANAYI VE DIS TICARET LIMITED SIRKETI (Замовник), місце реєстрації Туреччина, укладено з ФОП ОСОБА_1 (Перевізник), місце реєстрації Україна, Вінницька обл., смт. Чечельник, договір від 09.01.2023 №09/01/2023/2 про надання транспортних послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом. Пунктом 5.3 цього договору визначено, що розмір винагороди Замовника визначається або у твердій сумі у цьому Договорі, або становить різницю між вартістю перевезення, узгодженою між Замовником та третьою особою перевізником та вартість перевезення, визначеною у цьому Договорі.

CMR, як доказ укладання договору перевезення, містить відомості щодо сторін, які уклали даний Договір.

За результатами проведеного контролю митної вартості товару 15.03.2024р відповідачем видано рішення про коригування митної вартості товару №UА 806000/202204/000006/2, відповідно до якого митна вартість товару позивача, що імпортується, скориговано із застосуванням резервного методу з дотриманням положень ст. 64 МКУ.

Визначена митним органом митна вартість товару №1 код УКТЗЕД ґрунтується на раніше визнаній митній вартості по ЕМД від 14.02.2024 №24UA06U0 2,77 доларів США за кілограм, що має максимально наближений опис та призначення, країна експорту Туреччина, час митного оформлення товарів максимально наближений (14.02.2024). Митна вартість товару №2 код УКТЗЕД ґрунтується на раніше визнаній митній вартості відповідно до рівня вартості ЕМД від 17.02.2024 № 24UA75U0 2,65 доларів США за кілограм, що має максимально наближений опис та призначення, країна експорту Туреччина, час митного оформлення товарів максимально наближений (17.02.2024).

На підставі рішення про коригування митної вартості товару відповідачем також видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, пропуску товарів, транспортних засобів комерційною призначення №UА806070/2024/000020.

Позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості винесене з порушенням закону та підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 246 МК України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За приписами ч. 1 та 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Положення ст. 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Із положень частин 1 та 2 ст. 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За приписами ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За ч. 5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).

Згідно з вимогами частин 1, 7, 8, 9 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу.

Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів.

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, методи визначення митної вартості товарів можуть бути підрозділені на: а) основний; б) другорядні. Крім того, митним законодавством передбачена система другорядних методів. Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів - основний метод або ж конкретний другорядний метод. Застосування методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим.

Суд зауважує, що пріоритетним до застосування є саме основний метод. Це, відповідно, обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару. Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу, повинні застосовуватися методи закріплені приписами пункту другого частини першої статті 57 МК України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів. Про субсидіарний характер застосування другорядних методів свідчить зміст положень частини третьої статті 58 МК України.

Згідно з частиною другою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

Водночас, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 8 ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд зазначає, що з аналізу наведених вище норм вбачається, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Враховуючи вищевикладене, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Суд зазначає, що повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх передбачених статтею 53 МК документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації про митну вартість товару.

Орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.

Так, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Крім того, витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 815/5274/16, від 05.07.2022 у справі № 804/150/16.

Суд зауважує, що саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Як вбачається з матеріалів справи, митне оформлення товарів здійснювалось позивачем за основним методом (ціною договору).

Позивачем до митного оформлення подано митну декларацію, а також документи на підтвердження вартості товарів, що поставляються в Україну.

Суд зазначає, що ненадання декларантом повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Так, з наданих позивачем до митного оформлення документів вбачається, що останні містили всі відомості, в підтвердження числових значень складових митної вартості товарів та ціни, що підлягає сплаті за ці товари.

Суд звертає увагу, що цінова інформація викладена у Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної фіскальної служби України (ЄАІС) не може бути обґрунтованою підставою для коригування показників митної вартості товару, зазначених в митній декларації позивача, оскільки автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, відтак такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар.

Верховний Суд у постановах від 9 вересня 2020 року (справа №400/3133/18), від 8 лютого 2019 року (справа № 825/648/17) вказував, що Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, передбачають, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити, окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що всі фактичні підстави для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів є такими, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Суд зазначає, що наявні в матеріалах справи документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товарів, свідчать про те, що відповідачем не доведено: неповноту, неточність чи недостатність наданих позивачем до митної декларації документів для визначення митної вартості товару за основним методом; наявності встановлених МК України обмежень для застосування першого методу та обставин для відмови у митному оформленні товару за першим методом, а, отже, і підстав для застосування другорядного методу визначення митної вартості товару при недоведеності неможливості її визначення за основним.

Таким чином, приймаючи спірне рішення відповідач не врахував всіх обставин, що мають значення для його прийняття, отже воно є необгрунтованим, що в свою чергу є підставою для визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів.

Крім того, оскільки оскаржувана Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення про відмову у митному оформленні (випуску) товарів прийнята відповідачем з причин прийняття рішення про коригування митної вартості товарів та суд дійшов висновку про скасування вищевказаного рішення про коригування митної вартості то картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення також підлягає скасуванню.

З урахуванням вказаного, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАДАРТ ГРУП" (вул. Василя Мельникова, 3/1, 77, м. Харків, 61082, ) до Державної митної служби України Полтавська митниця (вул. Анатолія Кукоби, буд.28, м. Полтава, Полтавська обл., Полтавський р-н,36022, ) про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення UA806000/2024/000006/2 від 15.03.2024 Полтавської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA806070/2024/000020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці Державної митної служби України (вул. Анатолія Кукоби, буд.28, м. Полтава, Полтавська обл., Полтавський р-н,36022, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАДАРТ ГРУП" (вул. Василя Мельникова, 3/1, 77, м. Харків, 61082, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.