Справа № 480/4986/24
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 р.Справа № 480/4986/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.02.2025, головуючий суддя І інстанції: О.А. Прилипчук, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, по справі № 480/4986/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лебединський Деревообробний комбінат»

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лебединський Деревообробний комбінат", звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області, в якій просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 03 від 27.03.2024 про зменшення від`ємного значення податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю Лебединський деревообробний комбінат (, адреса: 42200, Сумська область, м. Лебедин, вул. Гастелло, б. 138).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області № 03 від 27.03.2024 .

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лебединський Деревообробний комбінат" (, адреса: 42200, Сумська область, м. Лебедин, вул. Гастелло, 138) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, 13,м. Суми,Сумська область,40009, ) судовий збір у розмірі 14122,81 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 р. та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме вимог:Податковогокодексу України,Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно дост. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ТОВ ЛДК подано до ГУ ДПС у Сумській області податкову декларацію з податку на додану вартість від 22.01.2024 № за грудень 2023 року (а.с. 56 звор.бік).

Головним управлінням ДПС у Сумській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ ЛДК щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2023 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 22.01.2024 № від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої складено акт від 06.03.2024 №2139/18-28-07-03-07/44513086/68 (а.с. 53-67).

В акті перевірки ГУ ДПС у Сумській області визначено порушення ТОВ ЛДК п. 197.11 ст. 197, абз. а п. 198.1 ст. 198, абз. 1 3 п. 198.2, абз. 1-2 п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, а саме: завищено податковий кредит по господарським операціям з ТОВ ТД Кварта, ТОВ Текноком-Україна та ТОВ Завод універсальних машин на суму 941 521 грн.

27.03.2024 Головним управлінням ДПС у Сумській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми В4 №03, яким ТОВ ЛДК зменшено розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 941 521 грн. (а.с. 10).

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням форми В4 №03 від 27.03.2024, ТОВ ЛДК подав скаргу до ДПС України (а. с. 24-28).

За результатами розгляду скарги рішенням ДПС України від 09.05.2024 скаргу ТОВ ЛДК залишено без розгляду (а.с. 22-23).

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням №03 від 27.03.2024, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення необґрунтоване, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. «а» і «б» п. 185.1 ПКУ об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких відповідно до ст. 186 ПКУ розташоване на митній території України.

Під постачанням товарів розуміється будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду (пп. 14.1.191 ПКУ).

Під постачанням послуг розуміється будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються у процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності (пп. 14.1.185 ПКУ).

Згідно з п. 201.10 ПКУ при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Правила формування податкових зобов`язань і податкового кредиту з ПДВ та складання податкової накладної і реєстрації ї в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) регулюються статтями 187, 198 і 201 розділу V ПКУ.

Так, відповідно до пункту 187.1 статті 187 розділу V ПКУ датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з пунктами 201.1, 201.5, 201.7 та 201.10 статті 201 розділу V ПКУ при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлені ПКУ терміни.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/ послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Для операцій, що оподатковуються, і операцій, звільнених від оподаткування, складаються окремі податкові накладні. Податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування ПДВ, також підлягають реєстрації в ЕРПН.

Відповідно до абзацу "а" пункту 198.1 статті 198 розділу V ПКУ до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 розділу V ПКУ датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 розділу V ПКУ визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 розділу V ПКУ, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 14.1.2771 ПК України, бюджетний грант - цільова допомога у вигляді коштів або майна, що надаються на безоплатній і безповоротній основі за рахунок коштів державного та/або місцевих бюджетів, міжнародної технічної допомоги для реалізації проекту або програми у сферах культури, туризму та у секторі креативних індустрій, спорту та інших гуманітарних сферах у порядку, встановленому законом. Перелік надавачів бюджетних грантів визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до абзаців другого та третього п. 197.11 ПКУ звільняються від оподаткування операції з:

постачання товарів та послуг на митній території України та ввезення на митну територію України товарів як міжнародної технічної допомоги, яка надається відповідно до міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана у встановленому законодавством порядку;

постачання товарів та послуг на митній території України та ввезення на митну територію України товарів, що фінансуються за рахунок міжнародної технічної допомоги, яка надається відповідно до міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана у встановленому законодавством порядку.

Порядок отримання права на звільнення від оподаткування операцій, що здійснюється в рамках проєктів міжнародної технічної допомоги, регламентується постановою КМУ від 15.02.2002 №153.

Відповідно до п. 1 цей Порядок визначає процедуру залучення, використання та моніторингу міжнародної технічної допомоги, в тому числі державної реєстрації, моніторингу проектів (програм), акредитації виконавців (юридичних осіб - нерезидентів), реєстрації представництва донорської установи в Україні.

Так, згідно з абзацом 6 п. 2 Порядку міжнародна технічна допомога - фінансові та інші ресурси та послуги, що відповідно до міжнародних договорів України надаються партнерами з розвитку на безоплатній та безповоротній основі з метою підтримки України.

Порядок надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу визначено Постановою Кабінету Міністрів України № 738 від 21.06.2022 (далі по тексту-Порядок №738).

Порядок № 738 визначає умови, критерії, механізм надання безповоротної державної допомоги фізичним особам, суб`єктам господарювання (далі - отримувач) у формі мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу (далі - мікрогрант); механізм використання коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття для надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу та коштів, передбачених Мінекономіки за бюджетною програмою Надання грантів для створення або розвитку бізнесу для надання безповоротної державної допомоги отримувачу у формі мікрогранту.

Метою надання безповоротної державної допомоги у формі мікрогрантів є сприяння зайнятості населення, створення або розвиток власного бізнесу.

Джерелами фінансування надання мікрогрантів отримувачам є кошти: Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (далі - Фонд); державного бюджету, у тому числі кошти, що надходять на рахунок Мінекономіки Фонд підтримки малого та середнього бізнесу, відкритий у Національному банку, на який зараховуються добровільні внески (благодійні пожертви) від фізичних та юридичних осіб приватного права та/або публічного права в національній та іноземній валюті.

Колегія суддів зазначає, що з аналізу наведених вище норм вбачається, що якщо кошти, які платник податку отримує у вигляді гранту, є оплатою вартості товарів/послуг, які постачаються (у т.ч. третім особам), то при їх отриманні платник податку повинен включити їх до бази оподаткування ПДВ, скласти і зареєструвати в ЄРПН податкову накладну.

Якщо отримані у вигляді гранту кошти не є оплатою вартості товарів/послуг, які постачаються (у т.ч. третім особам), то вони не включаються до бази оподаткування ПДВ.

Судовим розглядом встановлено, що згідно змісту оскаржуваного рішення, податковий орган робить висновок про те, що господарські операції постачальників ТОВ «ТД Кварта», ТОВ «Текноком-Україна» та ТОВ «Завод універсальних машин», які поставляли обладнання у рамках цього проекту та у межах затвердженого плану закупівлі товарів, робіт і послуг, що придбаваються за грантові кошти, звільняються від оподаткування ПДВ (пп. 197.11 п. 197 ПК України).

Тобто, ТОВ «ЛДК» в порушення пп. 197.11 п. 197 ПК України віднесено до складу податкового кредиту суми ПДВ по господарським операціям з придбання обладнання: ТОВ «Текноком-Україна» за січень 2023 року і розмірі 350000,00 грн., за лютий 2023 року в сумі у розмірі 150000,00 грн., ТОВ «ТД Кварта» за грудень 2022 року в сумі у розмірі 939166,7 грн., ТОВ «Завод універсальних машин» за липень 2023 року в сумі у розмірі 414166,67 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ЛДК» у вересні 2022 року подана заявка про приєднання до Договору про надання Гранту у розмірі 7895417,00 грн., та бізнес ідея з планом закупівлі обладнання. Кошти Гранту виділяються в розмірі 70% від вартості обладнання та 30% повинні становити кошти ТОВ «ЛДК» (а.с.14).

Згідно бізнес ідеї, плану закупівлі кошти Гранту виділяються для придбання обладнання, а саме:

-автоматична лінія для з`єднання плит автоматичним нанесенням клею 90 Т Automatic spread glue HF board joining production Line CGPB-90ZPZL-CM;

-Верстат RAIMANN KR 310 ProfiRip б/в 2006 р.в.;

-Аспірація (а.с. 15).

Так, відповідно до Наказу Міністерства України від 02.09.2022 № 2934 «Про надання грантів на створення або розвиток переробних підприємств» прийнято рішення надати грант на створення або розвиток підприємств суб`єктам господарювання.

П. 37 Наказу зазначено ТОВ «ЛДК», якому надано розмір гранту у розмірі 7 895 417,00 грн. (а.с.112).

Судовим розглядом встановлено, що 25.07.2022 між ТОВ «ТД Кварта» (Постачальник) та ТОВ «ЛДК» (покупець) укладено договір поставки № 250722 (а.с.43-44).

П.1 договору визначено, що постачальник зобов`язаний поставити на адресу покупця, а покупець зобов`язався оплатити автоматичну лінію для з`єднання плит автоматичним нанесенням клею 90 Т Automatic spread glue HF board joining production Line CGPB-90ZPZL-CM.

ТОВ «ЛДК» здійснено оплату 16.12.2022 за ТМЦ ТОВ «ТД Кварта» у розмірі 4 695 833,33 грн. відповідно до платіжного доручення №1 з транзитного рахунку в АТ «Ощадбанк», 16.12.2022 відповідно до платіжного доручення № 33 з рахунку в АТ «Пумб» в сумі 939166,67 грн., 22.02.2023 відповідно до платіжного доручення № 5 в сумі 2 012 500,00 грн. з транзитного рахунку в АТ «Ощадбанк», та 22.02.2023 відповідно до платіжного доручення № 81 з рахунку в АТ «Пумб» в сумі 402500,00 грн. (а.с.17, 50-51).

Судом встановлено, що поставка обладнання відбулась 23.03.2023 відповідно до товарно-транспортної накладної № 15/12 від 23.03.2023 та видаткової накладної № 15/12 від 23.03.2023, що не заперечується податковим органом.

16.12.2022 ТОВ «ТД Кварта» складено податкову накладну № 5 на суму ПДВ 20 % в розмірі 939166,67 грн., та 22.02.2023 ПН № 8 на суму ПДВ 20 % в розмірі 402500,00 грн. (а.с.47 звор.бік-48 звор.бік).

Як вбачається з матеріалів справи, 20.07.2022 ТОВ «ЛДК» та ТОВ «Текноком- Україна» укладено договір поставки №200722 (а.с.68-69).

П.1.1. договору передбачено, що Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець оплатити Верстат RAIMANN KR 310 ProfiRip б/в 2006 р.в.

ТОВ «ЛДК» здійснено оплату за ТМЦ, з розрахункового рахунку в СОУ «Ощадбанк», а саме: відповідно до платіжного доручення № 3 від 24.01.2023 на суму 1750000,00 грн. та платіжного доручення № 4 від 15.02.2023 на суму 750000,00 грн. (а.с.17,72) та з розрахункового рахунку в АТ «Пумб» за наступними платіжними документами, а саме: № 26 від 24.01.2023 на суму 350000,00 грн. та № 56 від 15.02.2023 на суму 150000,00 грн. (а.с. 71 звор.бік).

Поставка обладнання відбулась 07.03.2023 відповідно до товарно-транспортних накладних № 7 та 7/1 від 03.03.2023 та видаткової накладної № 7 від 03.03.2023, що не заперечувалося податковим органом.

24.01.2023 ТОВ «Текноком-Україна» складено податкову накладну № 3 на суму ПДВ 20 % в розмірі 350000 грн., 15.02.2023 податкову накладну № 6 на суму ПДВ 20 % в розмірі 150000 грн. (а.с.74-75).

Судом встановлено, що 27.02.2022 ТОВ «Завод Універсальних машин» укладено із ТОВ «ЛДК» договір підряду №70722 (а.с. 29).

Так, згідно п.1 договору підряду замовник доручає, а підрядник зобов`язується виконати роботу і надати її результати в обсязі з якістю, зазначеними у доданому до даного Договору Технічному завданні (Додаток 1), що є невід`ємною частиною. Замовник зобов`язується прийняти роботу і своєчасно оплатити її згідно умов Договору.

Відповідно до п.2.1 договору визначено перелік робіт, виконуваних підрядником:

- уточнення Технічного завдання та підготовка пропозиції з розробки та виготовлення елементів загальної аспіраційної систем (далі - Елементи системи);

- виготовлення проектної та конструкторсько-технологічної документації в обсязі, необхідному для запуску у виробництво, виготовлення, складання і наладки Елементів системи;

-розміщення і контроль виконання замовлень з виготовлення деталей, вузлів у третіх організацій;

-виготовлення деталей і вузлів, що входять у комплекту устаткування даних Елементів системи;

-збірка елементів системи на виробничій базі Замовника, проведення робіт з налагодження Елементів системи

- підготовка та передача керівництва з експлуатації Елементів системи, що містять паспорта та свідоцтва про приймання.

Як встановлено судом, ТОВ «ЛДК» здійснено оплату за ТМЦ відповідно до платіжного доручення № 38 від 20.12.2022 з розрахункового рахунку в СОУ «Ощадбанк» на 289916,67 грн., платіжного доручення №2 від 20.12.2022 з розрахункового рахунку в СОУ «Ощадбанк» на суму 1 449 583,33 грн. та № 228 від 11.04.2023 в АТ «Пумб» на суму 124250,00 грн. (а.с. 17-19).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, поставка обладнання відбулась 30.08.2023, що підтверджується наданими до суду: товарно-транспортної накладної № Р461, видатковою накладноюї № 462 від 30.08.2023, товарно-транспортної накладної № Р236 від 16.06.2023 та видатковою накладною № 236 від 16.06.2023, товарно-транспортної накладної № Р187 від 18.05.2023 та видатковою накладною № 187 від 18.05.2023, товарно-транспортної накладної № Р236 від 16.06.2023 та видатковою накладною № 236 від 16.06.2023 товарно-транспортної накладної № Р167 від 28.04.2023 та видатковою накладною № 167 від 28.04.2023 та не заперечується податковим органом.

20.12.2022 ТОВ «Завод універсальних машин» складено податкову накладну № 36 на суму ПДВ 20 % в розмірі 289916,67 грн. та 11.04.2023 податкову накладну № 17 на суму ПДВ 20 % в розмірі 124250,00 грн. (а.с.40-41).

Колегія суддів зазначає, що грошові кошти згідно Гранту та програми перераховувались з СОУ «Державний ощадний банк» на рахунок ТОВ «ЛДК» на підставі Постанови КМУ № 738 від 21.06.2022 та Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, а не на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 15.02.2002 № 153.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку грант надавався відповідно до Порядку № 738 і отримані кошти так як і обладнання за договорами поставки не є міжнародною технічною допомогою, як помилково вважав податковий орган, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ТОВ «ЛДК» правомірно віднесено суми податку на додану вартість до податкового кредиту у розмірі 941521 грн. у т.ч. за грудень 2022 року в сумі 27354 грн., за січень 2023 року в сумі 350000 грн., лютий 2023 року в сумі 150000 грн. та за липень 2023 року в сумі 414167 грн, у зв`язку з чим податковим органом помилково застосовано до спірних правовідносин норми пп. 197.11 п. 197 ПК України.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що податкове повідомлення-рішення № 03 від 27.03.2024 про зменшення від`ємного значення податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю Лебединський деревообробний комбінат, необґрунтоване, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а позов в свою чергу підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справіРуїс Торіха проти Іспанії(RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 по справі № 480/4986/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 20.05.2025 року