Справа № 520/11907/25
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19 травня 2025 року справа № 520/11907/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Григоров Д.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї документи ОСОБА_1 до Лозівського міського голови Зеленського Сергія Володимировича , Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати дії, бездіяльність і рішення суб`єкта владних повноважень - Лозівського міського голови Зеленського Сергія Володимировича, протиправними, та не просто протиправними, а у подальшому протиправними всупереч правової позиції Верховного Суду по справі №629/1261/15а, за невиконання вимог статей 17, 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні " від 21.05.1997р. №280/97-ВР через незабезпечення Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 14.11.2017р. №2205-VIII, статті 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993р. №3551-ХІІ, що порушують право ОСОБА_1 на перерахунок вартості комунальних послуг за період їх ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості прямо передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 06.02.2024р. №127, що порушують право ОСОБА_1 на оскарження питань щодо соціального захисту (стаття 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), що порушують право ОСОБА_1 за статтями 18, 19 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996р. №393/96-ВР, за рішенням виконавчого комітету міської ради від 30.11.2011р. №1005, що порушують право на публічну інформацію за запитами на рішення виконавчого комітету;

- визнати рішення Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області (реквізити невідомі, запит не здійснюється) про завершення опалювального сезону 2024-2025 років протиправним, не за змістом пункту 8 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019р. №830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021р. №1022), передчасним із позбавленням права ОСОБА_1 за п.5 ч.1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх надання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості;

- визнати рішення Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 22.10.2024р. №2056 "Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які надає комунальне підприємство "Лозоваводосервіс" протиправним без випередження зростання доходів населення над зростанням цін/тарифів, що порушує Конституцію України, Цивільний Кодекс, Європейську соціальну хартію, ратифіковану Україною;

- визнати рішення Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 24.12.2024р. №2508 "Про коригування ціни послуги з управління багатоквартирними будинками" протиправним;

- стягнути з Лозівського міського голови Зеленського Сергія Володимировича кошти, в якості моральної шкоди, у розмірах станом на 01.05.2025р. - 46 402,50 грн. із збільшенням за кожний місяць розгляду справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;

11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.4 ст.161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Дослідивши подану позивачем позовну заяву, суд встановив, що позивачем в позовній заяві не зазначено відомості про застосування оскаржуваних нормативно-правових актів до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт, чим порушено вимоги п. 10 ч. 5 ст. 160 КАС України.

В порушення вимог вищезазначених норм КАС України позивачем в позовній заяві не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Щодо змісту позовної заяви суд зазначає, що правову категорію «зміст позовних вимог» слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги.

Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Зміст та обсяг порушеного права та виклад обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть бути різними, але поряд з цим принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги - це конкретні юридичні факти, з настанням яких суб`єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини.

В цьому аспекті слід також взяти до уваги обсяг повноважень адміністративного суду при вирішення публічно-правового спору, що кореспондує з визначеним переліком способів захисту в адміністративному судочинстві.

Відтак, слід взяти до уваги, що відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Суд звертає увагу позивача, що наведеній вище нормі кореспондує зміст п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, відповідно до якого суду при вирішенні справи по суті надані повноваження з визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Натомість, відповідно до п., п. 2, 3 названої норми, суд може визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень та зобов`язати його утриматися від вчинення певних дій, визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт чи окремі його положення.

При цьому слід зазначити, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку, право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Отже, визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки саме він є ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 31.10.2018 року по справі №826/16958/17.

Згідно прохальної частини позовної заяви позивач просить, зокрема, визнати протиправними дії, бездіяльність і рішення суб`єкта владних повноважень - Лозівського міського голови Зеленського С.В., що порушують право позивача на перерахунок вартості комунальних послуг за період їх ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості. Однак позивачем не визначено які саме протиправні дії чи бездіяльність або рішення було вчинено (прийнято) відповідачем у спірних правовідносинах, а обгрунтування позовних вимог змісту цих вимог не розкривають.

Так само, позивачем не визначено яке саме рішення Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області про завершення опалювального сезону 2024-2025 років ним оскаржується, його дата та номер.

З урахуванням викладеного позивачу слід привести свою позовну заяву у відповідність до визначених вище вимог КАС України.

Суд звертає увагу позивача, що належне визначення підстав та обставин спору, зазначення доказів у справі не є формалізмом, а натомість сприятиме швидкому, повному та всебічному розгляду справи, ухваленню законного та обґрунтованого рішення у ній, при тому, що згідно вимог ст. 161 КАС України (частина 4) позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Крім того, відповідно до п.5 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020р. №340/1019/19).

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Зі змісту позову встановлено, що при зверненні до суду позивач не згоден, зокрема, з рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 22.10.2024р. №2056 "Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які надає комунальне підприємство "Лозоваводосервіс", а звернувся позивач до суду з зазначеним адміністративним позовом 09.05.2025р., згідно конверту поштового відправлення АТ "Укрпошта", з огляду на що шестимісячний строк звернення до суду позивачем було пропущено.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Всупереч вказаному, разом з позовною заявою позивачем не надано до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та не надано будь-яких доказів поважності причин його пропуску.

Таким чином, суд зазначає, що з огляду на неподання позивачем до суду заяви про поновлення строку на звернення до адміністративного суду за захистом порушеного права щодо зазначеної частини позовних вимог та враховуючи положення ч.1 ст.123 КАС України, наявні підстави для висновку про залишення позову без руху.

На підставі викладеного та керуючись статтями 160, 161, 169, 241, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лозівського міського голови Зеленського Сергія Володимировича, Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити недоліки позовної заяви, а саме:

- надати до суду уточнену позовну заяву, викладену у формі окремого документа та її копії відповідно до кількості учасників справи, яка за формою та змістом відповідає вимогам ст., ст. 160, 161 КАС України, в якій вказати виклад обставин справи, обґрунтування позовних вимог з урахуванням висновків даної ухвали та уточнити позовні вимоги, з урахуванням викладених позивачем в позовній заяві фактичних обставин спору та висновків цієї ухвали;

- надати до суду заяву на виконання вимог п.10 ч. 5 ст. 160 КАС України;

- надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду та докази на підтвердження поважності причин пропуску такого строку.

Встановити позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти днів з моменту отримання даної ухвали.

Невідкладно повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заява буде повернута заявнику з усіма доданими до неї документами, що не перешкоджає повторному зверненню до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.В. Григоров