Справа № 420/39885/24
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ), у якому позивач просить: - визнати протиправними дії працівників Хаджибейського РТЦКСП щодо здійснення мобілізаційних заходів з використанням фізичної сили та психологічного впливу з метою подавлення волі стосовно нього - ОСОБА_1 , протиправними; - зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 припинити мобілізаційні заходи стосовно нього - ОСОБА_1 ; - скасувати наказ про зарахування мобілізованого його - ОСОБА_1 до складу ЗСУ.

Позивач зазначив, що 15.11.2024 року його примусово, проти його волі, із застосуванням психологічного і фізичного насильства, особами у військовій формі, які представились працівниками Малиновського (нині Хаджибейського) РТЦКСП, затримали, кинули до мікроавтобусу і доставили під озброєним конвоєм до Хаджибейського РТЦКСП, в розташуванні якого відібрали документи, ліки та мобільний телефон після чого почали фальсифікувати документи щодо придатності до військової служби. В подальшому його вивезено до навчального центру ЗСУ.

Оскільки ТЦК не має права без згоди особи доставляти її до ТЦК, утримувати її там тривалий час поза її волею, катувати, знущатись, принижувати, залякувати, примушувати силою проходити медичні процедури та обстеження, підписувати документи, або вчиняти будь-які дії, від вчинення яких особа відмовляється, дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо здійснення відносно нього мобілізаційних заходів є протиправними.

Ухвалою суду від 30.12.2024 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 13.01.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 17.03.2025 року витребувано у Хаджибейського РТЦКСП докази по справі, а саме: 1) копію військового квитка ОСОБА_1 ; 2) відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 , в тому числі про взяття на військовий облік перед його направленням на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду; 3) копію постанови військово-лікарської комісії про проходження медичного огляду ОСОБА_1 ; 4) рішення про призов ОСОБА_1 на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. Зупинено провадження по справі до надання доказів по справі.

До суду від представника ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшло клопотання, у якому він зазначив, що не являється належним відповідачем, оскільки саме ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 призване на військову службу за загальною мобілізацією. Представник Хаджибейського РТЦКСП просив замінити відповідача по справі на належного ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Ухвалою суду від 20.03.2025 року поновлено провадження по справі, залучено до участі у справі у якості співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 , розпочато розгляд адміністративної справи спочатку та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Також ухвалою суду від 20.03.2025 року зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 надати до суду у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали копію положення про Хаджибейський РТЦКСП. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 надати до суду у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали докази, а саме: 1) копію військового квитка ОСОБА_1 ; 2) відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 , в тому числі про взяття на військовий облік перед його направленням на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду; 3) копію постанови військово-лікарської комісії про проходження медичного огляду ОСОБА_1 ; 4) рішення про призов ОСОБА_1 на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; 5) копію положення про ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідачі, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_5 , відзиви на позов та витребувані судом докази не надали, хоча належним чином були повідомлені про відкриття провадження у справі та про залучення співвідповідача по справі, що підтверджується довідками про доставку ухвал суду до електронних кабінетів відповідачів в підсистемі «Електронний суд», які містяться в матеріалах справи.

Справа розглянута в письмовому провадженні.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 перебував на військовому обліку в Компанітвському РТЦКСП, що підтверджується тимчасовим посвідченням (на заміну військового квитка) № НОМЕР_1 , строк якого продовжено до 04.05.2000 року.

Також згідно з тимчасовим посвідченням № НОМЕР_1 позивача 04.05.2000 року визнано непридатним до військової служби Компанітвським РТЦКСП. При цьому, відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку у посвідченні - відсутні.

19.11.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_5 призвано на військову службу під час мобілізації та взято на військовий облік ОСОБА_1 , що підтверджується відомостями з картотеки позивача.

Позивач, вважаючи протиправними дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо здійснення відносно нього мобілізаційних заходів та як наслідок наказ про його зарахування до складу ЗСУ, звернувся до суду з даним позовом.

Розділом ІІ Конституції України передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина, серед яких відповідно до статті 65 встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією РФ в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та триває до теперішнього часу.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-ХІІ).

Згідно з ч.1,3 ст.1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: 1) підготовку громадян до військової служби; 2) приписку до призовних дільниць; 3) прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; 4) проходження військової служби; 5) виконання військового обов`язку в запасі; 6) проходження служби у військовому резерві; 7) дотримання правил військового обліку.

Пунктом 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 передбачено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку; організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Повноваження територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки визначені Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі Положення №154).

За змістом п.8 Положення №154 завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є, зокрема, виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком військовозобов`язаних на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку.

Спірним в межах даної справи є правомірність дій щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації, що, як наслідок, впливає на правомірність зарахування його до складу ЗСУ.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону №2232-ХІІ взяттю на військовий облік військовозобов`язаних, зокрема, у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, підлягають призовники, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання.

Згідно з п.9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою КМУ від 23.02.2022 №154 (далі Положення №154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема, ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Постановою КМУ від 16.05.2024 №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який серед іншого визначає процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення (далі Порядок №560), пунктом 3 якого передбачено, що призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період проводиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Відповідно до п.81 Порядку №560 у разі призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку (крім тих осіб, що добровільно виявили бажання проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період) такі особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов. Відомості про взяття таких осіб на військовий облік вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перед їх направленням на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Таким чином, положення пункту 81 Порядку №560 передбачають можливість призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку із постановленням на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов.

Позивач підставами, які свідчать про протиправність дій про його призов, зазначив виключно відсутність його добровільної згоди на призов.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем не подано жодних належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин, зокрема щодо його нібито примусового доставлення до РТЦКСП без виявлення власної волі. Вказані твердження не підтверджені жодним доказом у розумінні статей 73, 74 КАС України. Про відсутність таких доказів позивач зазначає в позові, поданому на виконання ухвали суду про залишення позову без руху.

Враховуючи викладене, суд вважає обставини допущення РТЦКСП порушення під час призову ОСОБА_1 не доведеними.

Водночас, позивач у позові заявив, що під час його перебування у приміщенні РТЦКСП його силою примушувати проходити медичні процедури та обстеження та сфальсифікували документи щодо його придатності до військової служби.

Згідно з ч.30 Порядку №560 порядок проведення медичного огляду резервістів та військовозобов`язаних, персональний склад військово-лікарських комісій, порядок їх роботи визначаються у порядку, встановленому Міноборони.

Відповідно до норми п.1.2 глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України №402 від 14.08.2008, прийнятим на виконання вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Положення №402), військово-лікарська експертиза це, зокрема, медичний огляд військовослужбовців з метою визначення ступеня їх придатності до військової служби.

При цьому, згідно з п.2.1 глави 2 розділу І Положення №402 штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку (підпункт 2.4.10 пункту 2.4 глави 2 розділу I Положення №402).

Таким чином, ВЛК є окремим суб`єктом владних повноважень, що наділений публічно-владними управлінськими функціями на підставі Положення №402 з прийняття постанов за результатом проведення медичного огляду, зокрема, військовозобов`язаних, що можуть бути ними оскаржені до ВЛК вищого рівня або до суду.

Суд не приймає доводи позивача, що при проходженні ВЛК складені медичні документи не відповідають його стану здоров`я, оскільки постанова ВЛК про придатність позивача до військової служби не являється предметом цієї справи, а також через те, що у позові позивач не заявляє та не надає докази оскарження прийнятої ВЛК постанови в судовому порядку.

Оскільки суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_6 про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, суд дійшов висновку, що похідні позовні вимоги про скасування наказу щодо його зарахування до списків особового складу також задоволенню не підлягають.

Частиною 1 ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст.73,74,75,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених фактів суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій щодо здійснення мобілізаційних заходів, зобов`язання припинити мобілізаційні заходи та скасування наказу про зарахування мобілізованого ОСОБА_1 до складу Збройних Сил України.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.