Справа № 380/8220/25
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

19 травня 2025 рокусправа № 380/8220/25

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Кравців О.Р. одержав позовну заяву ОСОБА_1 до Пустомитівської територіальної Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправними та скасування постанови та наказів, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Пустомитівської територіальної Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач 2), Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 3), в якому, з урахуванням нової редакції позовної заяви, просить:

« 1. Визнати протиправною та скасувати Постанову Пустомитівської територіальної Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлену у вигляді Довідки військово-лікарської комісії №1158 про проведення 19.12.2024 медичного огляду ОСОБА_1 ;

2. Визнати протиправним та скасувати Наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 (дата, номер наказу та номер військової частини будуть уточнені позивачем після отримання (витребування Судом) відповідних доказів);

3. Визнати протиправним та скасувати Наказ командира Військової частини в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 (дата, номер Наказу та номер військової частини будуть уточнені позивачем після отримання (витребування Судом) відповідних доказів);

4. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби з подальшим виключенням його зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 (номер військової частини будуть уточнені позивачем після отримання (витребування Судом) відповідних доказів)».

Ухвалою суду від 09.12.2024 позовну заяву залишено без руху. Вказано, що зміст позовної заяви вказує про неузгодженість заявлених позовних вимог із суб`єктним складом відповідачів, визначених позивачем у позовній заяві, а позивачу належить подати до суду позовну заяву в новій редакції (в кількості, що відповідає кількості учасників справи), яка міститиме зміст позовних вимог, що узгоджуватиметься зі складом учасників спору. Щодо заявленого представником позивача клопотання про витребування доказів, суддя вказав, що таке подане з порушенням приписів статті 80 КАС України. Окрім того, вказано, що до суду позивач звернувся із пропуском встановленого місячного строку, однак не долучив до позовної заяви клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

На виконання вимог ухвали суду від 02.05.2025 представник позивача подав нові редакції позовної заяви та клопотання про витребування доказів. А також, заяву про поновлення процесуального строку на подання позовної заяви, в якій вказав, що позивач наголошує на тому, що після проходження медичного огляду 19.12.2024 йому не видавалася копія довідки військово-лікарської комісії. Копія довідки отримана представником позивача на адвокатський запит лише 02.04.2025.

При розгляді заяви суддя керується таким.

Відповідно до приписів статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (частина 1).

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Для звернення до адміністративного суду з позовами у спорах за участю суб`єктів владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства та позовами у спорах, що виникають у зв`язку з проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу, встановлюється тримісячний строк з дня, коли особа дізналася або мала дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 2).

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 3).

Враховуючи те, що військова служба є різновидом публічної служби, а предметом позову є наказ командирів Військових частин НОМЕР_2 від 26.02.2022 №3 та А0667 (дата та номер невідомі) в частині зарахування позивача до списків особового складу частин, слід виснувати, що цей спір є спором з питань публічної служби.

У цій справі предметом спору є дії відповідачів щодо призову позивача 19.12.2024 на військову службу по мобілізації.

Згідно з пунктом 17 частини 1 статті 4 КАС України військова служба є різновидом публічної служби, а тому спірні правовідносини виникли щодо прийняття позивача на публічну службу. З огляду на положення частини 5 статті 122 КАС України застосуванню у цій справі підлягає місячний строк для звернення з позовом до суду.

Викладене узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05.02.2025 у справі №160/2592/23.

Частинами 1 та 2 статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й з об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

День, коли особа дізналася про порушення свого права це встановлений з доказів день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому, «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 щодо застосування строку звернення до суду передбаченого статтею 122 КАС України для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

При цьому, поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів. При зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом певного строку від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

Водночас триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Однією з підстав для поновлення строку може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).

Реалізувати своє право на захист у порядку адміністративного судочинства потрібно вчасно, а поновити пропущений строк суд може, якщо для цього є поважні та об`єктивні причини.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Вирішуючи питання про поновлення строку, у межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Слід зауважити, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами і труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Крім цього, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судом пропущеного строку.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із такого:

1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, а отже, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим;

2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин;

3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі;

4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку;

5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Із змісту позовної заяви та заяви представника позивача на виконання вимог ухвали суддя встановив, що ОСОБА_1 19.12.2024 призваний на військову службу під час мобілізації. Під час проведення мобілізаційних заходів позивачу, зокрема, проведено 19.12.2024 медичний огляд військово-лікарською комісією та прийнято оскаржену постанову №1158.

Як зазначено представником позивача, ОСОБА_1 довідка (постанова) військово-лікарської комісії №1158 від 19.12.2024 не була вручена, а її копія представником позивача на адвокатський запит лише 02.04.2025, а позовна заява подана до суду 25.04.2025.

Однак суддя такі покликання представника позивача оцінює критично, оскільки 19.12.2024 відповідачем 1 прийнято не лише оскаржене рішення (довідку (постанову), а й позивачу проводився медичний огляд. Також, суддя зауважує, що спірне рішення прийнято в межах проведення 19.12.2024 призову позивача під час мобілізації та направлення його для проходження військової служби до відповідної військової частини.

Тобто, позивачу ще з 19.12.2024 було відомо про обставини та результати прийняття одного із спірних рішень відповідачів.

Також, суддя звертає увагу позивач звернувся за правовою допомогою лише 04.03.2025 і від тоді представник позивача розпочав вчиняти дії з метою збирання доказів для звернення з позовом до адміністративного суду, однак зазначене не змінює момент коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. А тому, таку причину пропуску строку звернення до адміністративного суддя поважною не визнає.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 надійшла до суду лише 28.04.2025, із пропуском місячного строку, встановленого частиною 5 статті 122 КАС України, а викладені представником позивача причини пропуску строк звернення до адміністративного суду, суддя не визнає поважними.

Окрім того, суддя вказує, що в ухвалі суду від 02.05.2025 позивачу вказано про необхідність подання нової редакції позовної заяви із уточненням, зокрема, учасників справи. Представник позивача усуваючи вказаний недоліки усунув їх неналежним чином, зокрема, не зазначивши в реквізитах Військової частини НОМЕР_1 жодних відомостей, що встановлені пунктом 2 частини 5 статті 160 КАС України.

Щодо поданого представником позивача клопотання про витребування доказів, суддя зазначає, що до такого клопотання долучено адвокатський запит від 08.05.2025, який надісланий електронною поштою та засобами поштового в`язку до Міністерства оборони України. Однак строк розгляду адвокатських запитів відповідно до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» складає 5 робочих днів з моменту отримання такого запиту. Отже, на момент подання заяви про усунення недоліків позовної заяви 15.05.2025 був 5-тий робочий день, за умови отримання Міністерством оборони України адвокатського запиту електронною поштою 08.05.2025.

Враховуючи викладене суддя дійшов висновку, що позивач у встановлений в ухвалі суду від 02.05.2024 строк не усунув в повному обсязі недоліки позовної заяви. Викладені представником позивача причини (обставини) пропуску строку звернення до суду не є поважними та підстав для його поновлення немає.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Також пунктом 9 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви, відповідно до ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, таку слід повернути позивачу.

Відповідно до статті 7 Закону №3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі повернення заяви або скарги.

З доказів, долучених до позовної зави, суд встановив, що за подання цього позову позивач сплатив судовий збір у сумі 968,96 грн, що підтверджується квитанцією №43-7588 від 09.04.2025.

Оскільки суддя дійшов висновку про повернення позовної заяви, судовий збір за подання цього позову, слід повернути позивачу.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 241-243, 248, 294 КАС України, суддя,-

у х в а л и в :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Пустомитівської територіальної Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправними та скасування постанови та наказів, зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

2. Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.

3. Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

4. Роз`яснити позивачу, що згідно з частиною 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала про повернення позовної заяви набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати підписання ухвали до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кравців Олег Романович