Справа № 240/3597/25
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Житомир справа № 240/3597/25

категорія 102010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черноліхова С.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати дії Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України щодо направлення його звернення від 04.12.2024 за № 98 «04.12.24 МЗД про недопущення протиправних дій» на розгляд Держлісагентству протиправними;

- зобов`язати відповідача розглянути звернення від 04.12.2024 року за № 98 «04.12.24 МЗД про недопущення протиправних дій» згідно з нормами Закону України «Про звернення громадян».

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що відповідач переслав його звернення за неналежністю до Держлісагенства, не повідомивши про це в термін не більше п`яти днів, що позбавило позивача можливості своєчасно оскаржити вказані дії. Також діями відповідача були порушені права та законні інтереси позивача щодо отримання повної і обґрунтованої відповіді на своє звернення, з обґрунтуванням мотивів відмови, визначених ст. 40 Конституції України, ст. ст. 18, 19 Закону України «Про звернення громадян».

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 18.02.2025 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач надіслав відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що у зверненні від 04.12.2024 № 98 позивач просить Міндовкілля вчинити певні дії, однак не вказує змісту питань, на які необхідно надати відповідь та не просить її надати. Разом з цим, Держлісагентство листом від 23.12.2024 № 51134/5/24 надало відповідь ОСОБА_1 на його звернення від 04.12.2024 № 98.

Позивач у поданих поясненнях вказує, що відповідач не обгрунтував правомірність направлення його звернення від 04.12.2024 року № 98 «04.12.24 МЗД про недопущення протиправних дій» на розгляд Держлісагентству, до повноважень якого не входить вирішення питання недопущення подання до Кабміну проекту Закону України «Про особливості управління об`єктами державної власності в лісовій галузі та порядок утворення та діяльності спеціалізованого державного лісогосподарського акціонерного товариства «Ліси України», з недійсним висновком Мінюсту, без врахування Рішень рад всіх рівнів з пропозиціями щодо Проекту, без врахування звернень депутатів Верховної, обласних, та інших рад нижчого рівня, висновків експертів природоохоронної галузі, публікацій в ЗМІ, висновку Антимонопольного комітету, з пропозиціями до Проекту щодо незаконності та необґрунтованості подальшої монополізації в лісовій галузі, тощо.

У запереченні на відповідь на відзив відповідач посилається на те, що розробником проекту Закону України «Про особливості управління об`єктами державної власності в лісовій галузі та порядок утворення та діяльності спеціалізованого державного лісогосподарського акціонерного товариства «Ліси України» є Держлісагентство, зокрема з посиланням на Висновок Міністерства юстиції України за результатами правової експертизи Проекту Закону від 15.03.2024 № 41168/36880-11-24/8.2.2 та норми чинного законодавства, що позивачем не спростовано. З огляду на вищевказане, розгляд обставин, викладених у зверненні ОСОБА_1 від 04.12.2024 № 98, не входить до повноважень Міндовкілля, а отже Міндовкілля відповідно до вимог чинного законодавства направило вказане звернення листом від 05.12.2024 № 22/22-04/1919-24 до Держлісагентства та позивачу у встановлені законодавством строки.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 1 Закону України від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі Закон № 393/96-ВР) передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 3 Закону № 393/96-ВР, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Статтею 4 Закону № 393/96-ВР визначено рішення, дії (бездіяльність), які можуть бути оскаржені. Так, до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Згідно з частинами 3, 4 статті 7 Закону № 393/96-ВР, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Відповідно до статті 15 Закону № 393/96-ВР, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Із змісту наведених правових норм слідує, що надання відповіді на звернення громадянина здійснюється тим органом, якому адресовано це звернення і в межах компетенції якого знаходиться вирішення порушених у ньому питань. Разом з цим, якщо до повноважень відповідного державного органу не належить вирішення питань, порушених у зверненні, він вправі пересилати звернення за належністю.

Як вбачається із матеріалів справи, 04.12.2024 позивач звернувся до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України із заявою № 98, у якій просив:

- направити до Мінюсту та отримати легальний (законний) Висновок щодо Проекту;

- витребувати в Держлісагентства Рішення рад всіх рівнів з пропозиціями щодо Проекту та врахувати дані пропозиції при підготуванні пропозицій Кабміну;

- витребувати в Держлісагентства звернення депутатів Верховної, обласних, та інших рад нижчого рівня, висновків експертів природоохоронної галузі, публікацій в ЗМІ, висновку Антимонопольного комітету, з пропозиціями до Проекту щодо незаконності та необґрунтованості подальшої монополізації в лісовій галузі, та врахувати дані звернення та висновки при підготування пропозицій Кабміну.

05.12.2024 за вих. № 22/22-04/1919-24 відповідач направив вказану заяву Держлісагенству для розгляду в межах компетенції, про що ОСОБА_1 повідомлено на електронну адресу.

У подальшому Держлісагенство надіслало позивачу відповідь від 20.12.2024 на його звернення від 04.12.2024.

На думку позивача, пересилання його звернення до Держлісагенства протирічить ст. 7 Закону України "Про звернення громадян".

Суд при цьому зазначає, що звернення позивача стосується проекту Закону України «Про особливості управління об`єктами державної власності в лісовій галузі та порядок утворення та діяльності спеціалізованого державного лісогосподарського акціонерного товариства «Ліси України».

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2020 № 614, Міндовкілля є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, екологічної та в межах повноважень, передбачених законом, біологічної і генетичної безпеки.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державне агентство лісових ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2014 № 521, Державне агентство лісових ресурсів України (Держлісагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства.

Відповідно до підпунктів 2, 18 пункту 11 вказаного Положення, Голова Держлісагентства вносить на розгляд Міністра захисту довкілля та природних ресурсів пропозиції щодо забезпечення формування державної політики у сфері лісового та мисливського господарства, зокрема, розроблені Держлісагентством проекти законів, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, наказів Міндовкілля, а також позицію щодо проектів, розробниками яких є інші міністерства; утворює, ліквідовує, реорганізовує підприємства, установи організації, затверджує їх положення (статути), в установленому порядку призначає на посади та звільняє з посад їх керівників, виконує в межах повноважень, передбачених законом, інші функції з управління об`єктами державної власності, що належать до сфери управління Держлісагентства.

Згідно з абзацом першим пункту 1 § 70 Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2007 № 950 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.11.2011 № 1156) (далі Регламент), законопроекти, що вносяться у порядку законодавчої ініціативи Кабінетом Міністрів на розгляд Верховної Ради, готуються Мін`юстом, іншими центральними органами виконавчої влади з дотриманням вимог, передбачених Регламентом Верховної Ради України, главами 2-5 розділу 4 цього Регламенту для проектів постанов Кабінету Міністрів, та з урахуванням особливостей, передбачених цією главою.

Відповідно до абзацу третього пункту 1 § 37 Регламенту, якщо розробником проекту акта Кабінету Міністрів є центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів через міністра, проект надсилається заінтересованому органу лише після його погодження відповідним міністром.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 1 § 37 Регламенту, свою позицію щодо проекту акта Кабінету Міністрів міністр, що спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади, доводить до відома розробника шляхом надсилання листа, до якого в разі відсутності зауважень додається також завізований ним проект акта.

Абзацом другим пункту 3 § 37 Регламенту визначено, що зауваження надаються виключно з тих питань, що належать до компетенції заінтересованого органу та стосуються суті проекту акта, зокрема виявлених обставин (ризиків та обмежень), які у разі прийняття акта створюватимуть значні перешкоди щодо реалізації державної політики у сферах, віднесених до компетенції заінтересованого органу, а також прогнозів впливів реалізації акта.

Абзацом першим пункту 1 § 44 Регламенту визначено, що проект акта Кабінету Міністрів розробник подає Мін`юсту для проведення правової експертизи разом з пояснювальною запискою, матеріалами погодження (листами із зауваженнями і пропозиціями та висновками, передбаченими пунктами 5 та 5-1 § 33 цього Регламенту), а також порівняльною таблицею (якщо проектом акта передбачено внесення змін до інших актів Кабінету Міністрів).

Із змісту наведених правових норм вбачається, що проект акта Кабінету Міністрів для проведення правової експертизи Мін`юсту подає саме його розробник.

Як вбачається з матеріалів справи, Міндовкілля листом від 09.01.2024 № 25/1-22/254-24 надало Держлісагентству завізований доопрацьований Проект Закону для повторного погодження із заінтересованими органами, що висловили свої зауваження та пропозиції.

Згідно з висновком Міністерства юстиції України, розробником проекту Закону України «Про особливості управління об`єктами державної власності в лісовій галузі та порядок утворення та діяльності спеціалізованого державного лісогосподарського акціонерного товариства «Ліси України» є Держлісагенство, яке повинне подати цей проект Мін`юсту для проведення правової експертизи.

Відтак, розгляд звернення ОСОБА_1 від 04.12.2024 № 98 не входить до повноважень Міндовкілля, отже Міндовкілля направило вказане звернення до Держлісагентства відповідно до норм чинного законодавства.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону № 393/96-ВР, забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Як вже зазначалося судом, позивач визначив форму свого звернення - заява, у якій відсутнє оскарження дій чи рішень Держлісагенства, отже вона не є скаргою у розумінні Закону № 393/96-ВР. Відтак, суд не вбачає порушення відповідачем положень ч. 4 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" при направленні заяви ОСОБА_1 від 04.12.2024 до Держлісагенства для розгляду. Також судом не встановлено порушення встановлених законом строків такого направлення.

Оскільки суд дійшов висновку про правомірність направлення звернення позивача від 04.12.2024 за № 98 на розгляд Держлісагентству, тому відсутні підстави для зобов`язання відповідача розглянути його згідно з нормами Закону України «Про звернення громадян».

Згідно із ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необгрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не проводиться.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 256, 382 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (вул. Митрополита Василя Липківського, 35, м. Київ, 01648, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Черноліхов

20.05.25