Справа № 420/25357/24
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/25357/24

Перша інстанція: суддя Попов В.Ф.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

12 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 17.07.2024 № О/р 86 «Про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію згідно з Законом України «Про державну службу»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII з дати звернення (09 липня 2024 року), зарахувавши до стажу державної служби період служби в лавах Радянської армії з 03.11.1976 по 05.11.1978, період служби в органах місцевого самоврядування з 01.02.1979 по 01.11.1991, період служби в органах Міністерства внутрішніх справ з 24.12.1991 по 08.06.1994, період служби в митних органах України з 13.06.1994 по 17.11.2011 та з 04.08.2014 по 21.10.2016, період служби в Державній інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті з 21.11.2011 по 01.08.2014 з визначенням розміру пенсії відповідно до наданих із заявою довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), від 24.06.2024 № 7.7-22/33-1224 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу від 24.06.2024 № 7.7-22/33-1225, за формою затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 року № 1-3, що видані Закарпатською митницею.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що з 21.10.2016 року отримує пенсію відповідно до закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Станом на дату виходу на пенсію загалом мав стаж державної служби 39 років, 7 місяців, 9 днів.

Оскільки станом на 01 травня 2016 року позивач перебував на державній службі та мав стаж на посаді державної служби більше 10 років, має стаж на посаді державної служби більше 20 років - 39 років, 7 місяців, 9 днів, має повний страховий стаж більше 35 років - 48 років, 4 місяці, 7 днів, його вік перевищує 62 років - 67 років, звільнений з посади державної служби, він має право для переведення його з пенсії за віком згідно з Законом № 1058-IV, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Також позивач вважає, що при обрахунку його пенсії мають бути враховані довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), від 24.06.2024 року № 7.7-22/33-1224 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу від 24.06.2024 року № 7.7-22/33-1225, за формою затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 року № 1-3, що видані Закарпатською митницею.

ГУ ПФУ в Одеській області заперечувало проти задоволення позову, зазначаючи, що з 01.05.2016 року пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється виключно відповідно до положень Закону № 1058, проте у осіб, які станом на 01.05.2016 мали достатній стаж на посадах державної служби (10 років для осіб, які є чинними державними службовцями та 20 років для осіб, які були звільнені з державної служби), зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу». Відтак, законодавцем передбачено збереження права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723 виключно для осіб, які не змогли реалізувати таке своє право через внесені зміни до законодавства. При цьому, законодавець не зберіг таким особам право на перерахунок призначеної пенсії, оскільки норми Закону України «Про державну службу», які визначали право на перерахунок пенсії та порядок такого перерахунку визнані такими, що втратили чинність. Окрім того, після набрання чинності Законом № 889, постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 14.09.2016 року затверджено "Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб" (далі - Порядок № 622). Законодавством чітко визначено категорію осіб, для яких зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723 - для осіб, які досягли 62-річного віку (чоловіки), мають 20-річний стаж державної служби станом на 01.05.2016 року та яким такий вид пенсії до 01.05.2016 року не призначався, тобто які не змогли реалізувати своє право на призначення пенсії через зміни у законодавстві. Враховуючи те, що позивач не відповідає визначеним законодавством вимогам для призначення пенсії відповідно до Закону № 3723, відмова у призначенні такого виду пенсії з боку територіального органу Пенсійного фонду України є правомірною. Позивачу вже було призначено пенсію за Законом № 3723, обчислення розміру такої пенсії можливе виключно на підставі документів про заробітну плату, які були подані з заявою про призначення пенсії. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 17.07.2024 року № О/р 86 «Про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію згідно з Законом України «Про державну службу».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.07.2024 року про переведення на пенсію за віком на підставі Закону України «Про державну службу» із прийняттям відповідного рішення з урахуванням висновків суду щодо його відповідності приписам пункту третього частини другої статті 2 КАС України.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Зокрема, апелянт зазначає, що з 1 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (Закон № 889-VIII), відповідно до якого втратив чинність Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року (Закон № 3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень.

Однак, оскільки позивачу вже призначалась пенсія на підставі ст.37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, останній не має права на її повторне призначення та врахування нових довідок про складові заробітної плати станом на 01.07.2024 року.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 10.09.2012 року позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується формою РС право, яка знаходиться в матеріалах пенсійної справи.

09.07.2024 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про перехід на інший вид пенсії (держслужба).

До заяви додані довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 24.06.2024 року № 7.7-22/33-1224 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу від 24.06.2024 року № 7.7-22/33-1225, за формою затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 року № 1-3, що видані Закарпатською митницею.

За принципом екстериторіальності заяву для розгляду розподілене ГУ ПФУ в Харківській області.

Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 17.07.2024 року № О/р 86 відмовлено у переведенні позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», у зв`язку із відсутністю законних підстав.

Вважаючи порушеним своє право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ГУ ПФУ в Харківській області, відмовляючи позивачу, не виконало свій обов`язок щодо належного мотивування прийнятого рішення, оскільки у тексті рішення містяться загальні посилання на норми Закону України «Про державну службу» та Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб № 622 без будь-якого аналізу наявності чи відсутності у позивача права на такий вид пенсії, як то вік, страховий стаж та інші умови для переведення на такий вид пенсії, за яким звернувся позивач.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до чч. 3, 5 ст. 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Правлінням Пенсійного фонду України винесено постанову від 25.11.2005 № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі Порядок № 22-1).

Згідно із п. 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Позивач подав заяву про переведення його на пенсію Закону України «Про державну службу».

Згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII, Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ втратив чинність, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону України «Про державну службу» №889-VIII.

Згідно пункту 10 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до пункту 12 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про державну службу» №3723, на яку є посилання у пунктах 10-12 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень, визначені класифікація посад державних службовців з першої по сьому категорію, інших прирівняних до них посад не перелічених у цій статті та передбачено, що віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

Таким чином, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень України «Про державну службу» №889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, в оскаржуваному рішенні про відмову у переведенні позивача на пенсію відповідно до Закону № 3723-XII взагалі відсутній аналіз наявного у позивача стажу та віку вимогам вказаної статті.

В даному випадку колегія суддів звертає увагу на правовий висновок Верховного Суду, який викладено, зокрема у постановах від 20 травня 2022 року у справі № 340/370/21, від 16 березня 2023 року у справі № 160/18668/2 та від 16 травня 2023 року у справі № 380/3195/22, відповідно до якого невмотивованість та неналежна обґрунтованість рішення суб`єкта владних повноважень є достатньою підставою для визнання такого рішення протиправним.

В той же час, в поданій апеляційній скарзі ГУ ПФУ у Харківській області зазначило, що позивачу вже призначалась пенсія на підставі ст.37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, тому останній не має права на її повторне призначення та врахування нових довідок про складові заробітної плати станом на 01.07.2024 року.

Суд апеляційної інстанції витребував у ГУ ПФУ в Харківській області протоколи призначення пенсії ОСОБА_1 на підставі Закону України «Про державну службу».

На виконання вимоги суду про надання доказів апелянт направив клопотання, у якому вказав про помилкове зазначення в апеляційній скарзі відомостей про призначення позивачу пенсії на підставі Закону України «Про державну службу».

Отже, з боку пенсійного органу відсутнє будь-яке обґрунтування причин, що зумовили прийняття оскаржуваного рішення про відмову у переведенні позивача на пенсію на підставі Закону України «Про державну службу» за поданою ним заявою від 09.07.2024 року, тому вимоги апеляційної скарги є очевидно безпідставними та задоволенню не підлягають.

Разом з тим, орган пенсійного фонду не виконав покладені обов`язки та не дослідив відповідність позивача вимогам, зазначеним у ст. 37 Закону № 3723-XII.

Колегія судів зауважує, що у відповідача наявні дискреційні повноваження щодо встановлення наявності чи відсутності у позивача права на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» з огляду на вік, страховий стаж та інші умови для переведення на такий вид пенсії, за яким звернувся позивач. Проте, встановлені обставини у даній справі свідчать про невиконання дискреційних повноважень, які покладені на пенсійний орган.

Однак, у даному випадку, суд не може перебрати на себе функції державного органу у виконанні його повноважень, оскільки наділений правом перевірки правильності прийнятого рішення та, з огляду на принцип розподілу владних функцій, не має підміняти орган виконавчої влади, яким є ПФУ.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що ГУ ПФУ в Харківській області за результатами розгляду заяви позивача від 09.07.2024 року про переведення на інший вид пенсії, не навів жодних мотивів відмови у переведенні позивача на пенсію за Законом України «Про державну службу», тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянути заяву та прийняти відповідне рішення із урахуванням приписів пункту третього частини другої статті 2 КАС України.

Оскільки рішення суду першої інстанції не оскаржено у іншій частині, колегія суддів, у відповідності до ст.308 КАС України, не переглядає його.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 19 серпня 2024 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: К.В. Кравченко