Справа № 620/2436/25
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року Чернігів Справа № 620/2436/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1
провизнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення її померлого чоловіка - ОСОБА_2 , пов`язаного із захистом Батьківщини, період з 14.05.2023 по 28.09.2023.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення її померлого чоловіка - ОСОБА_2 , пов`язаного із захистом Батьківщини, період з 14.05.2023 по 28.09.2023.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що вона є дружиною та спадкоємицею загиблого ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойових завдань отримав важке поранення та ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. В період з моменту його поранення він перебував на лікуванні та мав право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн за період з 14.05.2023 по день його смерті. Водночас, хоч із відповіді відповідача вбачалося, що останній не заперечує право на виплату, однак такі нарахування не були проведені, що змусило позивача звернутися до суду.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідачем у встановлений судом строк подано відзив на позов, у якому вказано, що позов останній не визнає, в його задоволенні просить відмовити, оскільки додаткова грошова винагорода за спірний період була виплачена позивачеві, отже правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Позивач надіслала відповідь на відзив, у якій із заявленими твердженнями відповідача не погодилась і зазначає, що загиблий військовослужбовець перебував на лікуванні 17 днів у травні 2023, повний місяць -30 днів у червні 2023, повний місяць - 31 день у липні 2023, повний місяць 31 день у серпні 2023, 4 дні у вересні 2023, а також перебував у відпустці на лікуванні за місцем свого проживання і до самої смерті, 24 дні у вересні 2023. Відповідачем на картковий рахунок ОСОБА_1 - дружині військовослужбовця ОСОБА_2 , було нараховано тільки 98 500 гривень за серпень 2023 року, а за червень, липень, вересень 2023 року додаткова винагорода не нараховувалася і відповідно виплати не здійснені. Отже твердження Відповідача у відзиві, щодо повного нарахуванні та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в повному обсязі, не відповідають дійсності.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_2 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , що не заперечується відповідачем та підтверджується матеріалами справи.

14.05.2023 за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2 отримав вогнепальне осколкове проникаюче поранення живота з пошкодженням тонкої та товстої кишок, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 14.08.2023 №8224 (а.с. 33).

14.05.2023 солдату військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2 було надано первинну невідкладну допомогу в ЛСП Часів Яр, що підтверджується копією первинної медичної картки форми 100 (а.с. 34).

З 15.05.2023 по 19.05.2023 - солдат військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І.Мечникова, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № е 8018 (а.с. 35-36).

З 19.05.2023 по 04.09.2023 - солдат військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у Київській міській клінічній лікарні №4, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого №5490 (а.с. 37-39).

Згідно із довідкою ВЛК КНП «Київська міська клінічна лікарня №4» від 04.09.2023 №278 травма ТАК пов`язана із захистом Батьківщини. Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с. 40).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 внаслідок невиліковних травм від отриманого поранення при захисті Батьківщини помер, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №70 від 29.09.2023, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 та Витягом з протоколу засідання військово-лікарської комісії, Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 20.04.2024 №2886 (а.с. 41, 42, 43).

ОСОБА_1 є дружиною та спадкоємцем померлого (загиблого) ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 та інформацією (листом) приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області - H. Дорошенко від 09.08.2024 №308/01-16 (а.с. 22, 23).

Позивач 04.03.2024 звернулася через ІНФОРМАЦІЯ_3 з листом до командира військової частини НОМЕР_1 з проханням надати інформацію про виплати її чоловікові та повідомити, чому не виплачується додаткова винагорода у розмірі 100000 грн за період з 14.05.2023 по день його смерті (а.с. 24-26).

Зважаючи на те, що позивач не отримала відповіді на своє звернення, остання звернулася за правовою допомогою та адвокатом Мусієнком В.О. було скеровано адвокатський запит в інтересах ОСОБА_1 (а.с. 27).

Листом від 05.08.2024 №9832 командир військової частини НОМЕР_1 повідомив, що згідно картки особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_2 , в період зазначений в заяві ОСОБА_1 , додаткова винагорода ОСОБА_2 не нараховувалася та не виплачувалася. В розпорядженні військової частини відсутні, а до заяви не долучені документи щодо перебування ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні в період з травня по вересень 2023 року. З метою об`єктивного розгляду питання нарахування та виплати грошового забезпечення запропоновано надіслати до військової частини НОМЕР_1 документи щодо перебування ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні у період травня по вересень 2023 (а.с. 28).

04.09.2024 позивач направила командиру військової частини НОМЕР_1 заяву, до якої долучила докази про обставини травми, лікування, родинні зв`язки із військовослужбовцем та його смерті (а.с. 29-30).

Листом від 20.11.2024 № 14764 командир військової частини НОМЕР_1 повідомив, що станом на дату надання відповіді, заява ОСОБА_1 , щодо нарахування та виплати додаткової винагороди за період перебування на лікуванні ОСОБА_2 , перебуває на опрацюванні у військовій частині НОМЕР_1 . З доданих до заяви документів вбачається наявність правових підстав для здійснення нарахування та виплати додаткової винагороди. Також у листі зазначено, що з урахуванням приписів наказу МОУ від 07.06.2018 №260, командиром підрозділу в якому проходив військову службу ОСОБА_2 , після опрацювання всіх документів буде подано рапорт на здійснення виплати/доплати додаткової винагороди. Затримка в розгляді та здійснені виплат обумовлені перебуванням військової частини НОМЕР_1 повним складом в районі виконання бойових та спеціальних завдань. Виплати будуть здійснені за реквізитами вказаними у заяві з урахуванням графіків та фінансування військової частини за відповідними статтями видатків (а.с. 32).

У зв`язку з непроведенням нарахування та виплати спірних коштів, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини між Державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Частиною 1 ст. 2 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу», визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ).

У частині другій статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» наведений перелік складових грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За приписами частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром Оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 Постанови №168 встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України 07.06.2018р. №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018р. № 745/32197 (далі - Порядок №260).

Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану передбачений Розділом ХХХІV Порядку №260.

Так, пунктами 9-13 Розділу XXXIV Порядку №260 встановлено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів:

командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини;

керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

У період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які:

загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини,- виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла), у тому числі за місяць початку військової служби;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення),- за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності;

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.

З огляду на матеріали справи ОСОБА_2 отримав поранення 14.05.2023 під час безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань в районі пункту Часів Яр Донецької області, про що свідчить довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 14.08.2023 №8224. Також 14.05.2023 військовослужбовцю надана первинна медична допомога (а.с. 34). Далі, з 15.05.2023 по 04.09.2023 ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

04.09.2023 після закінчення стаціонарного лікування позивачу надано медичний висновок про ступінь важкості поранення, а саме тяжкий, визначено, що травма Так пов`язана із захистом Батьківщини та вказано про потребу відпустки за станом здоров`я на 30 днів (а.с. 40).

Враховуючи викладене вище ОСОБА_2 мав беззаперечне право на виплату додаткової винагороди збільшеної до 100000,00 грн за період перебування на стаціонарному лікуванні з 14.05.2023 по 04.09.2023.

Водночас, суд зазначає, що матеріалами справи не підтверджено надання ОСОБА_2 відпустки за станом здоров`я на підставі висновку ВЛК про таку потребу, отже позовні вимоги в зазначеній частині є недоведеними.

Пунктами 1, 2 розділу XXX Порядку №260 встановлено, що у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей.

У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.

Грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату.

Грошове забезпечення зазначеним особам виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі) військовослужбовця або з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім, оголошення померлим.

Отже, ОСОБА_1 , як дружина загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 має право на отримання його грошового забезпечення, право на яке у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті), тобто за період з 14.05.2023 по 04.09.2023.

Відповідач у відзиві зазначив про виплату позивачці всіх належних сум, а саме у розмірі, збільшеному до 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за травень 2023 року в сумі 34193,55 грн та за серпень 2023 року в сумі 100 000,00 грн.

Так, судом встановлено, що вказані вище суми дійсно нараховані та виплачені позивачу, водночас, слід зазначити, що ОСОБА_2 з моменту отримання поранення і до 04.09.2023 постійно перебував на стаціонарному лікуванні, що не заперечується відповідачем та свідчить про право військовослужбовця на отримання додаткової винагороди окрім травня та серпня 2023 року ще і за червень та липень 2023 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи доказами в повній мірі підтверджується право ОСОБА_1 на отримання додаткової винагороди, право на яку за життя набув її чоловік ОСОБА_2 за період з 14.05.2023 по 04.09.2023, тобто у розмірі, збільшеному до 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні. Разом з тим, перебування ОСОБА_2 з 05.09.2023 у відпустці за станом здоров`я не підтверджено допустимими та достатніми доказами, а тому у цій частині слід відмовити у задоволенні позовних вимог. Водночас відповідач не довів правомірності своїх дій, оскільки провів виплату в сумі 100 000,00 грн та 34193,55 грн, що в сукупності не відповідає розміру, належному до виплати.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є такими, що слід задовольнити частково.

Відповідно до частини першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №114 від 25.02.2025 підтверджується сплата позивачем судового збору в сумі 1211,20 грн, а тому за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі пропорційному задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статтями 5, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок тяжкого поранення її померлого чоловіка, отриманого під час захисту Батьківщини - ОСОБА_2 за період з 14.05.2023 по 04.09.2023.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок тяжкого поранення її померлого чоловіка, отриманого під час захисту Батьківщини - ОСОБА_2 за період з 14.05.2023 по 04.09.2023, з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 911,20 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 .

Дата складення повного рішення суду - 19.05.2025.

Суддя Ю. О. Скалозуб