Справа № 260/1453/25
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2025 року м. Ужгород№ 260/1453/25
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області від 14.02.2025 року №77 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії (призначенні грошової допомоги); 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 12.10.1985 року по 22.07.1991 року в дитячому садку-яслах с. Дротинці радгоспу « 8-Березня» до стажу роботи на посаді, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі протиправно відмовляються зарахувати до її спеціального страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за вислугу років на підставі п. «е» - «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи в дитячому садку-яслях в с. Дротинці. Вважає, що перебування дитячого садочку-ясель у відомчому підпорядкуванні радгоспу « 8-Березня» не може нівалювати того факту, що такий дитячий садок мав статус закладу освіти.

27 березня 2025 року відповідач 2 подав через особистий електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» відзив на позов, в якому проти заявлених позовних вимог заперечує. Зокрема, вважає, що право на отримання грошової допомоги мають особи, які працювали саме на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1191 від 23.11.2011, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту. Зазначає, що період роботи з 12.10.1985 по 22.07.1991 в радгоспі « 8-Березня» на посаді вихователя Дротинського садку-ясель не зараховано до стажу роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки даний радгосп не відносився до закладів системи освіти.

28 березня 2025 року відповідач 1 подав до суду відзив на позову заяву №0700-0802-8/18062 від 27.03.2025, в якому проти задоволення позовних вимог заперечив. Так, зазначив, що за результатами розгляду поданих позивачем документів не виявлено підстав для проведення перерахунку пенсії, оскільки стаж працівника освіти складає 27 років 4 місяці 4 дні. В свою чергу період роботи з 12.10.1985 по 22.07.1991 в радгоспі « 8-Березня» на посаді вихователя Дротинського садка-ясельне не зараховано до спеціального стажу, оскільки такий радгосп не відноситься до закладів освіти.

10 квітня 2025 року представник позивача надіслала до суду відповідь на відзив, в якій з доводами відповідачів не погоджується, оскільки вважає, що такі суперечать законодавчим нормам та практиці Верховного Суду.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали справи, розглянувши доводи сторін, наведені ними в письмових заявах, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) від початку своєї трудової діяльності (10 вересня 1981 року) та до виходу на пенсію працювала на посадах вихователя в різних дошкільних навчальних закладах.

З 03 травня 2024 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на підставі норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV з урахуванням страхового стажу 39 років 4 місяці 24 дні.

При цьому, як вбачається з матеріалів пенсійної справи позивача, стаж роботи з 12.10.1985 по 22.07.1991 до спеціального страхового стажу, як працівника освіти, не зараховано.

07 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі ГУ ПФУ в Закарпатській області) із заявою про перерахунок її пенсії у зв`язку з наданням додаткових документів та виплату їй одноразової грошової допомоги в розмірі 10 пенсій.

Вказана заява позивача, відповідно до принципу екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань, була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ в Одеській області).

За результатами розгляду такої заяви рішенням ГУ ПФУ в Одеській області №77 від 14.02.2025 у перерахунку пенсії ОСОБА_1 було відмовлено. Вказане рішення мотивоване тим, що мінімально необхідний спеціальний страховий стаж, що дає право на призначення пенсії за вислугу років для жінок, згідно з законодавчими нормами становить 30 років. Однак спеціальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 27 років 4 місяці 04 дні, що є недостатнім. При цьому зазначено, що період роботи з 12.10.1985 по 22.07.1991 в радгоспі « 8-Березня» на посаді вихователя Дротинського садку-ясель не зараховано до стажу роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки даний радгосп не відноситься до закладів освіти.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, вважаючи його таким, що порушує передбачене законодавством право на пенсію, ОСОБА_1 звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Ст. 46 Конституції України також передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Питання виникнення та реалізації права громадян на пенсійне забезпечення врегульоване положеннями Законів України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 р. (далі - Закон №1788) та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058) (в редакціях, чинних на момент прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії).

Статтею 55 Закону №1788 передбачені окремі категорії працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення (п. «е» цієї статті).

Згідно п. 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058 особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058, та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку, такий визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з п. 2 Порядку до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені:

- переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років»;

- переліком посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №583 «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення».

Відповідно до п. 5 Порядку, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058 та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Згідно п. 6 Порядку для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону №1058, станом на день її призначення.

Відповідно до п. 7 Порядку, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Отже, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з досягненням нею пенсійного віку, наявністю у неї необхідного страхового стажу, вихід на пенсію саме з посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058 будь-якого іншого виду пенсії.

Підставою для відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії та виплаті одноразової грошової допомоги, відповідно до рішення ГУ ПФУ в Одеській області №77 від 14.02.2025, є те, що спеціальний страховий стаж позивача, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, становить 27 років 04 місяці 04 день, при мінімально необхідному 30 років.

Так, зокрема, до такого не зараховано період роботи з 12.10.1985 по 22.07.1991 на посаді вихователя Дротинського садка-ясель.

Так, підставою для не зарахування спірного періоду роботи до спеціального страхового стажу позивача було те, що радгосп « 8-Березня», до відання якого належав Дротинський садок-яслі, де працювала позивач, не відноситься до закладів освіти.

Оцінюючи таке рішення відповідача 2, суд виходить з наступного.

Під «страховим стажем» згідно ч. 1 ст. 24 Закону №1058 розуміють період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону №1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону №1058).

Як вбачається з записів у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 від 10.09.1981, така містить відомості про прийняття 12 жовтня 1985 року ОСОБА_1 на посаду вихователя дитсадка-ясель с. Дротинці та звільнення з такої 22 липня 1991 року.

Зазначені відомості внесені з дотриманням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 №162 (далі Інструкція №162) (що була чинна на момент видачі трудової книжки позивача), зокрема: відомості про прийняття та звільнення з роботи зроблені акуратно, кульковою ручкою, завірені печаткою та підписом уповноваженої особи, з них можна точно встановити про місце, посаду та період роботи, номер та дату розпорядчого документа, на підставі яких зроблені відповідні записи.

Жодних зауважень щодо заповнення записів про роботу ОСОБА_1 у такій трудовій книжці оскаржене рішення не містить.

Відповідно до ст.10 Закону УРСР «Про народну освіту» від 28 червня 1974 року №2778-VIII (чинний на момент роботи позивача у дитсадку-яслях в с. Дротинці), навчально-виховні заклади перебувають у віданні державних органів; окремі види навчально-виховних закладів можуть перебувати також у віданні колгоспів, інших кооперативних та інших громадських організацій.

Згідно ст. 18 Закону УРСР «Про народну освіту» дитячі дошкільні заклади організуються виконавчими комітетами районних, міських, селищних і сільських Рад народних депутатів, а також з їх дозволу державними підприємствами, установами та організаціями, колгоспами, іншими кооперативними та іншими громадськими організаціями.

Постановою Кабінету Міністрів України №1191 від 23.11.2011 був затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Так, таким переліком передбачено, що робота на посаді, в тому числі, вихователя в дошкільних навчальних закладах всіх типів належить до посад, що дають право на пенсію за вислугу років.

Тобто підставою для зарахування стажу роботи особи до спеціального страхового стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України №1191 від 23.11.2011, є робота на посаді вихователя в дошкільному навчальному закладі будь-якого типу. Жодних обмежень щодо форми власності такого дошкільного навчального закладу постанова не містить.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що період роботи з 12.10.1985 по 22.07.1991 на посаді вихователя Дротинського дитсадка-ясель підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.п. «е»-«ж» ст. 55 Закону №1788, а тому оскаржене рішення ГУ ПФУ в Одеській області є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо належного та ефективного способу захисту порушеного права суд зазначає наступне.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ в Одеській області, рішенням якого ОСОБА_1 було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії.

Тож, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що призначив позивачу пенсію, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ в Одеській області

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2024 року по справі № 500/1216/23.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням вищенаведеного.

Згідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 243, 245, 246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, Одеська область, 65012, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 14.02.2025 року №77.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 12.10.1985 року по 22.07.1991 року в дитячому садку-яслах с. Дротинці радгоспу « 8-Березня» до стажу роботи на посаді, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, Одеська область, 65012, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 2422,40 грн. (Дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяР.О. Ващилін