Справа № 640/33845/21
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 травня 2025 року № 640/33845/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16,м. Київ,04053, ) про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просить суд:

- визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (), що викладена в листі від 27 травня 2021 року, у призначенні пенсії ОСОБА_1 пенсії відповідно до ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування - протиправною;

-визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві () про відмову у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 03 березня 1980 року по 29 березня 1990 року та з 02 травня 1993 року по 10 липня 2001 року, викладене в листі від 27 травня 2021 року;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві () зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період її роботи з 03 березня 1980 року по 29 березня 1990 року та з 02 травня 1993 року по 10 липня 2001 року згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_2 та призначити пенсію з урахуванням періоду роботи з 03 березня 1980 року по 29 березня 1990 року та з 02 травня 1993 року по 10 липня 2001 року.

Ухвалою суду від 25.11.2021 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін.

На виконання Закону України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 передано до Харківського окружного адміністративного суду 742 (сімсот сорок дві) судові справи згідно з актом приймання-передачі від 31.01.2025, у тому числі справа №640/33845/21.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2025 року справа №№640/33845/21 передана на розгляд судді Кухар М.Д.

Ухвалою суду від 17.03.2025 року справу прийнято до провадження.

Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив наступне.

18 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до відділу обслуговування громадян № 8 (сервісний цент) Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 1 ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у 2021 році право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років мають особи за наявності страхового стажу не менше 28 років, а відповідно до п. 2 цієї ж статті, у віці 63 роки, за наявності страхового стажу не менше 21 року.

27 травня 2021 року відмовив ОСОБА_1 у призначення пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відмовляючи Позивачці у призначенні пенсії.

Підставою для відмови послугувало те, що згідно наданих Позивачкою документів, її страховий стаж становить 10 років 11 місяців, при цьому до страхового стажу не враховано період роботи: з 03 березня 1980 року по 29 березня 1990 року, оскільки в трудовій книжці наявне виправлення в даті наказу про зарахування; з 02 травня 1993 року по 10 липня 2001 року, оскільки в трудовій книжці наявне виправлення в даті наказу про зарахування.

ГУПФ України зазначає, що для зарахування вищезазначених періодів, радять Позивачці надати уточнюючі довідки про періоди роботи, видані підприємствами на яких особа працювала на підставі первинних документів за час виконання роботи.

Оскільки у Позивачки відсутній необхідний стаж (28 років) у призначенні пенсії за віком відпогіц до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви від 18 травня 2021 року їй відмовлено.

Також, у відмові ГУПФ України в місті Києві було вказано, що відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» у випадку незгоди з прийнятим рішенням Позивачка має право оскаржити його до суду у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до довідки № 000160845, виданої 30 березня 2017 року Позивачка є внутрішньо переміщеною особо. Вона була зареєстрована та постійно проживала в квартирі АДРЕСА_2 , Автономної республіки Крим.

Саме в місті Керч Позивачка працювала в період з 03 березня 1980 року по 29 березня 1990 року, та з 02 травня 1993 року по 10 липня 2001 року.

Позивачці ще перебуваючи у АР Крим вдалося взяти довідку від Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія», відповідно до якої вказано, що вона в період з 02 травня 1993 року по 10 липня 2001 року дійсно працювала на даному підприємстві.

Щодо праці Позивачки в період 03 березня 1980 року по 29 березня 1990 року уточнюючу довідку не виявляється можливим взяти, оскільки АР Крим відповідно до рішення Верховної Ради України від 15 квітня 2014 року має статус як тимчасово окупованої.

Позивач, вважає протиправним рішення ГУПФ України в місті Києві щодо відмови у призначенні пенсії, а тому звернулась до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Суд вказує, що частина 1 статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. №1788- XII (надалі - Закон №1788) визначає, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону №1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом "а" частини 1 статті 83 Закону №1788 пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку: а) пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності.

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-ІУ (надалі - Закон №1058) визначено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягай встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. №637 (надалі - Порядок №637) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи не точні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка (пункт 20 Порядку №637).

Відповідно до пунктів 23, 24 Порядку №637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, що внесені до довідки на підставі документів, або відповідно до вимог цього Порядку.

Враховуючи наведені вище норми законодавства, які регулюють умови пенсійного забезпечення положення Порядку №637 щодо підтвердження стажу роботи, по відношенню до Закону №1788-ХІІ, який є спеціальнім, мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом з тим, згідно статті 62 Закону №1788 та пункту 1 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є саме трудова книжка.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 р. у справі №234/13910/17, від 07.03.2018 р. у справі № 233/2084/17 та від 25.04.2019 р. у справі №593/283/17.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб-підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру

Тобто, надання додаткових документів на підтвердження трудового стажу передбачено у разі відсутності трудової книжки або якщо записи про періоди роботи містять неправильні чи неточні записи саме про періоди роботи.

На момент внесення у трудову книжку позивача виправлених записів була чинна Інструкція "Про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях", затверджена постановою Держкомпраці СРСР по праці і соціальних питаннях від 20 червня 1974 року № 162.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції № 162 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по-батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції № 162 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Згідно з пунктом 2.11 Інструкції № 162 першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після того ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, як і прийом на роботу.

Відповідно до пункту 2.3 Інструкції №162 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження і заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільнені - в день звільнень повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачці відмовлено у зарахуванні до страхового стажу період роботи з 03 березня 1980 року по 29 березня 1990 року, оскільки в трудовій книжці наявне виправлення в даті наказу про зарахування; з 02 травня 1993 року по 10 липня 2001 року, оскільки в трудовій книжці наявне виправлення в даті наказу про зарахування, що порушує вимоги оформлення трудової книжки.

Разом з тим, з аналізу вказаних вище нормативно-правових актів слідує, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

У свою чергу неналежний порядок ведення і заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, не може бути підставою для позбавлення Позивачки її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.

Наведене в повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21 лютого 2018 року.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки та інших документів, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення повинні бути виконані чітко, акуратно, відповідними чорнилами. Запис у трудовій книжці про звільнення завіряється печаткою і підписом. Записи повинні відповідати оригіналам наказів або розпоряджень та мати чітке формулювання чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт Кодексу законів про працю.

При прийнятті документів для призначення пенсії органом Пенсійного фонду звертається особлива увага як на записи періодів роботи, так і на підстави їх проведення, тобто наявність номерів наказів, дат їх видачі. Крім цього, до уваги береться правильність записів прізвища, ім`я та по батькові й їхня подальша зміна. Якщо в трудовій книжці є виправлення, то вони мають бути завіреними в установленому порядку. Відсутність номера та дати видачі наказу про прийняття (звільнення) з роботи, переведення на іншу роботу (особливо це стосується посад, які дають право на пільгову пенсію) або ж виправлення в цих записах, проведених в невстановленому порядку, є підставою для відмови в зарахуванні відповідних періодів до стажу.

Суд звертає увагу на той факт, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

На думку суду, відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а.

Суд також вказує, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на відповідних працівників та керівників підприємств. Той факт, що роботодавцем допущено розбіжності у заповненні офіційних документів жодним чином не тягне за собою недійсності записів про роботу у відповідний період, що містяться в трудовій книжці та, відповідно, не має порушувати конституційне право Позивачки на соціальний захист.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання відмови Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (), що викладена в листі від 27 травня 2021 року, у призначенні пенсії ОСОБА_1 пенсії відповідно до ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування протиправною та визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві () про відмову у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 03 березня 1980 року по 29 березня 1990 року та з 02 травня 1993 року по 10 липня 2001 року, викладене в листі від 27 травня 2021 року.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що судом рішення відповідача визнано протиправним та визнана відмова протиправною, а тому суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, заявлених позивачем, шляхом скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві () про відмову у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 03 березня 1980 року по 29 березня 1990 року та з 02 травня 1993 року по 10 липня 2001 року, викладене в листі від 27 травня 2021 року та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду.

Суд вказує, що згідно з вимогами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з ме тою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, частково підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 245, 246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16,м. Київ,04053, ) про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії задовольнити частково.

Визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (), що викладена в листі від 27 травня 2021 року, у призначенні пенсії ОСОБА_1 пенсії відповідно до ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування протиправною.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві () про відмову у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 03 березня 1980 року по 29 березня 1990 року та з 02 травня 1993 року по 10 липня 2001 року, викладене в листі від 27 травня 2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16,м. Київ,04053, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кухар М.Д.