Справа № 160/14569/24
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2025 року м. Дніпросправа № 160/14569/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Щербака А.А., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2024, (суддя суду першої інстанції Ніколайчук С.В.), прийняте в порядку спрощеного провадження в м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/14569/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

04.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 недоотриманого грошового забезпечення за період з 10.09.2021 року по 05.02.2024 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотримане грошове забезпечення за період з 10.09.2021 року по 05.02.2024 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 10.09.2021 року по 05.02.2024 року індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України Про індексацію грошових доходів населення, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 10.09.2021 року по 05.02.2024 року індексацію грошового забезпечення;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за затримку у проведенні остаточного розрахунку при звільненні з військової служби.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що він з 2020 року проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 . З липня 2021 року перебував на лікуванні та відповідно до Свідоцтва про хворобу №2027 від 30.12.2021 на підставі статтей 39-а, 449-а, 40-б, 41-в, 4-в, 64-в, 49-а, графи ІІ Розкладу хвороб ОСОБА_1 непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.11.2021 за №269 солдата ОСОБА_1 у зв`язку з самовільним залишенням військової частини, увільнено від займаної посади та призупинено військову службу у Збройних Силах України. 27.06.2022 слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України винесено постанову про закриття кримінального провадження. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.08.2023 у справі №160/10013/23 позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задоволені частково: визнано протиправною діяльність військової частини НОМЕР_1 , що полягає в не прийнятті рішення за результатами розгляду рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби за станом здоров`я відповідно до пп.б п.3 ч. 5 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 направлений 28.01.2022 про звільнення з військової служби за станом здоров`я відповідно до пп.ю п.3 ч.5 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу і прийняття рішення за результатом його розгляду відповідно до вимог чинного законодавства. В решті позовних вимог відмовлено. На виконання судового рішення, військовою частиною НОМЕР_1 відповідно до наказу від 05.02.2024 №38 ОСОБА_1 звільнено у відставку за підпунктом б п.3 ч.5 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу. При цьому позивач вказує, що військовою частиною НОМЕР_1 протиправно не виплачено грошове забезпечення за період з жовтня 2021 року по 05 лютого 2024 року З посиланням на вимоги пункту 144-1 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України вказує, що за весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюється недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 08.11.2024 адміністративний позов задовольнив частково. Визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 недоотриманого грошового забезпечення за період з 10.09.2021 року по 05.02.2024 року. Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 . недоотримане грошове забезпечення за період з 10.09.2021 року по 05.02.2024 року з урахуванням вже виплачених сум. Визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 10.09.2021 року по 05.02.2024 року індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України Про індексацію грошових доходів населення, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 10.09.2021 року по 05.02.2024 року індексацію грошового забезпечення з урахуванням висновку суду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Військова частина НОМЕР_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.10.2020 № 301 ОСОБА_1 було зараховано до списків особового складу військової частини. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.09.2021 № 220 ОСОБА_1 оголошено таким, що самовільно залишив військову частину з 10.09.2021. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.10.2021 № 247 ОСОБА_1 зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 як такого, що самовільно залишив військову частину. За фактом самовільного залишення військової частини ОСОБА_1 було проведено службове розслідування. Копії матеріалів службового розслідування направлено до Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил для прийняття правового та процесуального рішення. 23.10 2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено повідомлення про порушення кримінального провадження № 00000401 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, відносно ОСОБА_1 28.10.2021 Відповідно до ст. 24 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232- XII «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 1441, 144 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, військову службу солдата ОСОБА_1 призупинено. (Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 107-РС від 28.10.2021). Наказом командира військової НОМЕР_1 від 03.11.2022 № 269 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини та облікові документи направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 . 10.12.2021. Відповідно до Свідоцтва про хворобу №2027 від 10.12.2021 (додано Позивачем до Позову), на підставі статті 39-а, 40-б, 41-в ,49-а, графи II Розладу хвороб, солдат ОСОБА_1 визнаний «Непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку» (п. 13 Постанови). Відповідно до п. 14 вищезазначеної постанови ВЛК, у супроводі не нуждається. Всупереч п. 22.3. Наказу МО України №402 від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», Постанову ВЛК (Свідоцтво про хворобу № 2027 від 10.12.2021) не було надіслано штатною ВЛК на адресу командира військової частини НОМЕР_1 . Військова частина не отримувала оригінал Постанову ВЛК про непридатність ОСОБА_1 до військової служби. 23.06.2022 Постановою ГУ ДБР у м. Миколаєві від 27 червня 2022 року було закрито кримінальне провадження № 000401 від 23.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, відносно ОСОБА_1 . Копії означеної постанови слідчого військова частина також не отримала.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 з 23.10.2020 призваний на військову службу у Збройні Сили України на підстав наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.10.2020 №236-РС.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.09.2021 №220 ОСОБА_1 оголошено таким, що самовільно залишив військову частину з 10.09.2021.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.10.2021 №247 ОСОБА_1 зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 як такого, що самовільно залишив військову частину.

23.10.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань Миколаївською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил внесено повідомлення про порушення кримінального правопорушення №00000401 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 Кримінального кодексу України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.10.2021 №107-РС солдату ОСОБА_3 призупинено військову службу відповідно до статті 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, п.144-1, 144-2 Положення про проходження громадянами військової служби у Збройних Силах України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.11.2022 №269 ОСОБА_3 виключено зі списків особового складу військової частини та облікові документи направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10.12.2021 відповідно до Свідоцтва про хворобу №2027 від 10.12.2021 на підставі статті 39-а, 40-б, 41-в, 49-а, графи ІІ розладу хвороб, солдат ОСОБА_1 визнаний Непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

23.06.2022 постановою ГУ ДБР у м. Миколаєві від 27.06.2022 закрито кримінальне провадження №000401 від 23.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 Кримінального кодексу України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.08.2023 по справі №160/10013/23 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає в не прийнятті рішення за результатом розгляду рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби за станом здоров`я відповідно до підп. б п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу;

зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 направлений 28.01.2022 про звільнення з військової служби за станом здоров`я відповідно до підп. б п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу і прийняти рішення за результатом його розгляду відповідно до вимог чинного законодавства;

в решті позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 03.02.2024 №28-РС наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.02.2024 №38 солдата ОСОБА_1 . Колишнього стрільця-помічника гранатометника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 4 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 звільнено у відставку за пунктом Б (за станом здоров`я на підставі висновок (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та направлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 для зняття з військового обліку., з 05.02.2024 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Відповідно до даного наказу ОСОБА_1 встановлено:

вислуга років в Збройних Силах України 03 роки 03 місяці 13 днів.

виплатити щомісячну премію за особистий внесок в загальні результати служби в розмірі 166% від посадового окладу та надбавку за особливості проходження військової служби в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 23.10.2021 по 11.12.2021;

виплатити надбавку в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років з 12.12.2021 по 05.02.2024;

щорічна основна відпустка за 2020 рік не використана. Щорічна основна відпустка за 2021 рік використана тривалістю 30 діб (з 08.01.2021 по 17.01.2021, з 01.02.2021 по 10.02.2021, з 16.07.2021 по 26.07.2021). Щорічна основна відпустка за 2022 рік не використана. Щорічна основна відпустка за 2023 рік не використана. Щорічна основна відпустка за 2021 рік не використана. Виплатити грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік.

відповідно до абзацу третього пункту 14 статті 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів /ї сімей виплатити грошову компенсацію за 05 діб за 2020 рік та 30 діб за 2022 рік, та 30 діб за 2023 рік та 30 діб за 2024 рік;

виплатити грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку за 2020 рік 14 діб, 2021 рік 14 діб, 2022 рік 14 діб, 2023 рік 14 діб, 2024 рік 14 діб як учаснику бойових дій згідно пункту 12 статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту;

виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50% від місячного грошового забезпечення за 3 повних календарних роки служби;

матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, не отримав;

Постійним або службовим житлом не забезпечувався.

Не погоджуючись з нарахованим та виплаченим грошовим забезпеченням позивач неодноразово направляв запити до ІНФОРМАЦІЯ_3 про надання відомостей щодо грошового забезпечення під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 за період з 2021 року по лютий 2024 року (включно).

Вважаючи протиправними дії відповідача позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в цій справі.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протиправно не виплачено позивачеві всю належну йому суму при звільненні з військової служби.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25 березня 1992 року № 2232-XII (надалі - Закон № 2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом (ч. 2 ст. 2 Закону № 2232-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ від 20.12.1991 р. (далі - Закон №2011) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч. 2 ст. 1-2 Закону №2011, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Як встановлено судом з матеріалів справи і зазначено вище наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 28.10.2021 №197-РС, ОСОБА_1 було призупинено військову службу в Збройних Силах України, як такому, що самовільно залишив військову частину та увільнено від займаної посади з 10.09.2021.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.11.2022 №269 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу Військової частини.

Відповідно до ч.2 ст.1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-ХІІ) у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України (ч.4 ст.9 Закону № 2011-ХІІ).

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно із пунктом 8 Постанови № 704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (Постанова № 168), установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Так, відповідно до абзацу 4 пункту 1 Постанови № 168 (в редакції після 19.07.2022 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 року № 793) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Також, Постанову № 168 (в редакції від 19.07.2022 року) доповнено пунктом 2-1 такого змісту: 2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 за № 745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок № 260).

Пунктами 14-15 Розділу І Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.

Грошове забезпечення не виплачується: за час надання військовослужбовцям відпусток відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати; якщо виплачуються академічні стипендії; за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше; за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки; за час тимчасового виконання обов`язків понад два місяці за новими посадами у зв`язку з переведенням військової частини на інший штат (внесення змін до штату); за час тримання військовослужбовців під вартою чи перебування під цілодобовим домашнім арештом; за час відбування покарання на гауптвахті військовослужбовцями строкової військової служби.

Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Згідно п. 17 Розділу І Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

25.03.2022 року для врегулювання питання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, Міністром оборони України прийнято рішення від 25.03.2022 № 248/1298 та від 18.04.2022 № 248/1529.

В подальшому, питання виплати додаткової винагороди регулюється рішенням Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29, згідно з яким документальне підтвердження вказаних вище фактів здійснюється на підставі:

бойового наказу (бойового розпорядження);

журналу бойових дій (вахтовой, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

При цьому відряджені військові підтверджують безпосередню участь у бойових діях або заходах довідкою керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Виплата здійснюється на підставі наказів:

командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) - особовому складу військової військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

При цьому в цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 гривень за місяць обов`язково зазначають підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо.

Такі накази за минулий місяць мають бути видані до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Крім цього, у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також включені військовослужбовців, зокрема, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому підставою для видачі наказу є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), в якій має бути зазначено:

військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини;

інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста;

обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва);

підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).

Слід взяти до уваги, що вказаним вище наказом передбачений перелік випадків, згідно з яким не включаються до наказів про виплату додаткової винагороди військовослужбовці, зокрема, які:

самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували - за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного з залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника).

Згідно з ч.2 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції станом на день виникнення спірних правовідносин) військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено та стосовно яких обвинувальні вироки суду набрали законної сили, підлягають звільненню з військової служби відповідно до пункту "г" частини другої, пункту "г" частини третьої, підпункту "д" пункту 1, підпункту "в" пункту 2 частини четвертої, підпунктів "е" пунктів 1 і 2, підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої та підпункту "е" пункту 1, підпункту "д" пункту 2, підпункту "в" пункту 3 частини шостої статті 26 цього Закону, крім військовослужбовців, яким вироком суду визначено міру покарання у виді службового обмеження, арешту з відбуттям на гауптвахті або триманням у дисциплінарному батальйоні.

Військовослужбовці, яким призначено кримінальне покарання у вигляді штрафу, яких звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, передбачених статтями 47, 48, 49 Кримінального кодексу України, а також яких звільнено від відбування покарання на підставі амністії, підлягають звільненню з військової служби відповідно до підпункту "ґ" пункту 1 частини четвертої, підпунктів "д" пунктів 1 та 2 частини п`ятої та підпункту "д" пункту 1, підпункту "ґ" пункту 2 частини шостої статті 26 цього Закону.

Для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжується. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

Порядок призупинення та продовження військової служби визначається положеннями про проходження військової служби.

Суд зазначає, що порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, визначається та регулюється Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008).

Відповідно до п.144-1 Положення № 1153/2008 для військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину або місце служби, дезертирував із Збройних Сил України або добровільно здався в полон, військова служба призупиняється відповідно до частини 2 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Військова служба для такого військовослужбовця призупиняється з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини 4 статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Згідно з п.144-2 Положення № 1153/2008 військовослужбовці, військову службу яким призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії.

На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України.

Звільнення з посад військовослужбовців, військову службу яким призупинено, здійснюється командирами (начальниками) військових частин наказами по особовому складу (пункт 144-3 Положення).

При цьому, п.144-6 Положення №1153/2008 встановлено, що для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжуються. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги і соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримані продовольче, речове та інші види забезпечення.

З урахуванням вказаних приписів Положення № 1153/2008 підставою для призупинення виплати грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення військовослужбовця може бути призупинення військової служби військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину або місце служби, дезертирував із Збройних Сил України або добровільно здався в полон, і таке призупинення здійснюється з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до ч. 4 ст. 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Однак, за весь час необґрунтованого призупинення військової служби, таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримані продовольче, речове та інші види забезпечення.

Згідно зі статтею 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Частиною 1 статті 11 КК України передбачено, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Разом з тим, ст.2 КК України визначає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України (ч.1 ст.1 КПК України).

Таким чином, єдиним належним та допустимим доказом вчинення особою адміністративного чи кримінального правопорушення може бути постанова/вирок суду про визнання цієї особи винною у вчиненні такого правопорушення, яка/який набрала/в законної сили.

Судом встановлено, що постановою слідчого від 27.06.2022 закрито кримінальне провадження №00000401 від 23.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, відносно ОСОБА_1 ..

Як видно з картки особового рахунку працівника, що надана відповідачем, судом встановлено здійснення відповідачем наступних нарахувань:

за 2020 рік було здійснено нарахування та виплату грошового забезпечення за листопад у загальному розмірі 4916,62 грн. та грудень у загальному розмірі 37321,49 грн

за 2021 рік було здійснено нарахування та виплату грошового забезпечення за січень у загальному розмірі 10289,38 грн., за лютий 10386,99 грн., березень 10386,99 грн., квітень 10386,99 грн., травень 10470,98 грн., червень 10009,88 грн., липень 10470,98 грн., серпень 27159,36 грн., вересень 13349,15 грн., жовтень 32571,20 грн.

за 2022 та 2023 рік відсутні відомості щодо нарахування грошового забезпечення;

за 2024 рік здійснено нарахування та виплату грошового забезпечення у лютому у загальному розмірі 135862,44 грн. (розмір після утримання податків та зборів), зокрема: оклад за військовим званням (14840,00 грн.), посадовий оклад (6640,65 грн.), надбавка за вислугу років (5370,16 грн.), надбавка за особливі умови проходження служби (6409,59 грн.), премія (8167,99 грн.), грошова допомога на оздоровлення (10377,98 грн.), компенсація невикористаної відпустки (32863,35 грн.), компенсація додаткової відпустки (24215,10 грн.), одноразової грошової допомоги звільненим (15566,97 грн.), індексація поточна (13960,74 грн.); у березні донараховано та виплачено 112,51 грн., зокрема оклад за військовим званням (91,38 грн.), надбавка за вислугу років (22,84 грн.); у травні донараховано та виплачено 88886,40 грн., зокрема: грошова допомога 11280,00 грн., 35720,00 грн., 26320,00 грн., одноразова грошова допомога звільненим (16920,00 грн.).

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідачем дійсно не здійснювалося поновлення нарахування недоотриманого грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення за час призупинення військової служби, а саме з вересня 2021 року по лютий 2024 року.

За викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність бездіяльності відповідача щодо не нарахування і не виплати позивачеві основного грошового забезпечення та додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ № 168, з огляду на те, що, постановою ГУ ДБР ум. Миколаєві 23.06.2022 закрито кримінальне провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.407 Кримінального кодексу України.

Таким чином, з огляду на наведене у сукупності суд першої інстанції дійшов обгрнутованого висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування і не виплати позивачеві основного грошового забезпечення та додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168 за період з вересня 2021 по 05.02.2024 року (включно) з врахуванням вже виплачених сум.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, а тому пілстави для зміни чи скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2024 в адміністративній справі № 160/14569/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя А.А. Щербак

суддя А.В. Шлай