Справа № 500/5279/24
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю

Справа № 500/5279/24

20 травня 2025 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про встановлення судового контролю в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 у справі №500/5279/24 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №75 від 01.08.2024 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 22.02.1996 по 05.11.1996 в Борщівському районному центрі соціальних служб для молоді до страхового стажу. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.07.2024 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у даному судовому рішенні. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 10.03.2025.

До суду надійшла заява позивач про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі. В обґрунтування заяви зазначено, що рішення суду від 11.10.2024 у справі №500/5279/24 у добровільному порядку не виконано. Вказує, що у наданій Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві відповіді №16159-13369/К-02/8-2600/25 від 09.04.2025 зазначено, що рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 у справі №500/5279/24 буде виконано відповідно до покладених зобов`язань після надходження відповідних документів від суду апеляційної інстанції. Позивач вважає, що такі дії є порушенням її прав та не відповідають вимогам законодавства щодо обов`язковості виконання судових рішень, а відтак вона просить суд встановити судовий контроль за виконанням даного судового рішення (арк. справи 150-153).

Ухвалою від 07.05.2025 суд прийняти до розгляду заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі та ухвалив розгляд заяви здійснювати в порядку письмового провадження. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати суду у строк до 12.05.2025 письмові пояснення щодо поданої заяви стосовно виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 у цій справі та їх документальне підтвердження (разом із доказом направлення їх копій заявнику).

14.05.2025 позивач подала до суду додаткові пояснення, у яких зазначила, що нею 29.04.2025 скеровано до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві інформаційний запит, у відповідь на який листом від 13.05.2025 позивачу зазначено, що рішення суду відпрацьовано розпорядженням від 02.05.2025 та направлено лист до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо подальшого опрацювання електронної пенсійної справи, оскільки згідно електронної бази даних одержувачів пенсій по м. Києву позивач не перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України м. Києва (арк. справи 158-161).

14.05.2025 на адресу суду надійшли письмові пояснення з додатками Головного управління Пенсійного фонду України м. Києва із змісту яких слідує, що відповідач просить відмовити у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 11.10.2024 у справі №500/5279/24. Вказує, що на виконання вказаного судового рішення ОСОБА_1 зараховано період роботи з 22.02.1996 по 05.11.1996 в Борщівському районному центрі соціальних служб для молоді до страхового стажу та повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 25.07.2024 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру». Вказує, що після виконання рішення суду з 25.07.2024 розмір пенсії становить 15756,29грн, а з 01.03.2025 - 16118,69грн. За наведених обставин відповідач вважає виконаним рішення суду від 11.10.2024 у даній справі в добровільному порядку (арк. справи 162-173).

15.05.2025 на адресу суду надійшли додаткові пояснення позивача у яких вона вказала, що нею проведено порівняльний аналіз двох протоколів перерахунку її пенсії за 2025 рік, а саме: від 26.02.2025 та від 12.05.2025 в процесі якого позивачем встановлено, що в розділі «Тривалість стажу» в протоколі від 26.02.2025 визначено повний страховий стаж 30 років, 4 місяці 5 днів, в той час як згідно протоколу від 12.05.2025 такий страховий стаж складає 30 років 1 місяць, 6 днів, відтак позивач вважає що після виконання судового рішення її страховий стаж зменшився, хоча мав збільшити на понад 8 місяців.

Також позивач звернула увагу суду і на розмір розрахованої їй пенсії після повторного розгляду її заяви на виконання рішення суду від 11.10.2024 та вказала, що згідно пояснень відповідача розмір пенсії позивача після виконання рішення суду, з 25.07.2024 становить 15756,29грн, з 01.03.2025 - 16118,69грн, в той час як наданий протокол перерахунку пенсії від 12.05.2025 містить вказівку на те, що з 01.01.2025 і довічно позивачу встановлено розмір пенсії 15756,29грн, що свідчить про зменшення розміру пенсії (арк. справи 174-180).

Дослідивши матеріали справи та доводи заяв учасників справи, суд зазначає наступне.

Позивач звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому просила суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №75 від 01.08.2024 щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру», зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити призначення та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру», виходячи із розрахунку 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати, зазначеної у довідці Офісу Генерального прокурора від 15.02.2024 №21-30зп, починаючи 16.02.2024 з дня звернення за пенсією.

Вказані позовні вимоги суд задовольнив частково, а саме: визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №75 від 01.08.2024 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру», зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 22.02.1996 по 05.11.1996 в Борщівському районному центрі соціальних служб для молоді до страхового стажу, а також зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.07.2024 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у даному судовому рішенні. У задоволенні інших позовних вимог суд відмовив.

Частково задовольняючи позовні вимоги судом встановлено, що оскарженим рішенням №75 від 01.08.2024 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з підстав недостатності стажу роботи за вислугу років 25 років. У оскарженому рішенні також вказано, що страховий стаж позивачки становить 29 років 07 місяців 05 днів, стаж роботи на прокурорських посадах та за вислугу років становить 22 роки 04 місяці 15 днів, та до страхового стажу не зараховано період з 22.02.1996 по 05.11.1996.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 у справі №500/5279/24 набрало законної сили 10.03.2025, виконавчі листи судом не видавались.

На підтвердження виконання судового рішення у даній справі Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві надано протокол перерахунку пенсії позивача від 12.05.2025, у якому вказано підставу такого перерахунку «згідно рішення суду справи №500/5279/24 від 11.10.2024», а в графі «Особливості» вказано, що пенсію призначено за рішенням суду з 25.07.2024 по довічно (арк. справи 167).

Так, із змісту вказаного протоколу слідує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві здійснено повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 25.07.2024 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» та прийнято рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у даному судовому рішенні.

Після повторного розгляду заяви позивача від 25.07.2024 її страховий стаж становить 30 років 01 місяць 06 днів, стаж роботи на прокурорських посадах та за вислугу років становить 25 років 05 місяців 19 днів.

Відповідачем надано суду також Форму РС-право щодо позивача (арк. справи 168) із змісту якого слідує, що їй до страхового стажу зараховано період з 25.08.1994 по 09.02.1999, що сукупно склав 4 роки 5 місяців та 15 днів.

Позивач вважає, що відповідачем не виконано належним чином рішення суду від 11.10.2024 у справі №500/5279/24, з огляду на що вона звернулась із заявою в суд про встановлення судового контролю за його виконанням в порядку вимог статті 382 КАС України.

Дослідивши доводи заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд зазначає таке.

Згідно частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами першою та другою статті 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено статтями 381-1 382-2 КАС України.

За приписами частин першої, другої статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 382 КАС України в адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до статті 382-1 КАС України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Ухвалу суду про відмову у задоволенні заяви може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції.

Отже, зміст наведеного правового регулювання свідчить на користь висновку, що умовою для вжиття судом заходів судового контролю за виконання судового рішення є існування підтвердженого обов`язку суб`єкта владних повноважень стосовно його виконання, а також наявність об`єктивних, підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених згідно із судовим рішенням обов`язків суб`єкта владних повноважень їх виконати.

У постанові Верховного Суду від 11.06.2020 у справі №640/13988/19 висловлено позицію, відповідно до якої адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

Отже, підставою для встановлення судового контролю може бути факт невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення з врахуванням покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Фактичні обставини даної адміністративної справи вказують на те, що станом на 02.09.2024 спір між позивачем та Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області був вирішений шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу позивача одного періоду її роботи, а саме: з 22.02.1996 по 05.11.1996 в Борщівському районному центрі соціальних служб для молоді (8 місяців 15 днів) та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву позивача від 25.07.2024 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у даному судовому рішенні. Рішення суду набрало законної сили 10.03.2025.

На підтвердження виконання судового рішення у даній справі Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві надано протокол перерахунку пенсії позивача від 12.05.2025, у якому вказано про прийняття Рішення №75 від 02.05.2025, в якості підстави його прийняття вказано перерахунок «згідно рішення суду справи №500/5279/24 від 11.10.2024», в графі «Особливості» вказано, що пенсію призначено за рішенням суду з 25.07.2024 по довічно (арк. справи 167).

Також суду надано Форму РС-право із змісту якого слідує, що позивачу до страхового стажу зараховано період з 25.08.1994 по 09.02.1999, що сукупно склав 4 роки 5 місяців та 15 днів (арк. справи 168).

Отже, вказані обставини вказують на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві виконано рішення суду від 11.10.2024 у даній справі в добровільному порядку, а саме:

- повторно розглянуло заяву позивача від 25.07.2024 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» та прийнято відповідне рішення №75 від 02.05.2025;

- за результатом повторного розгляду заяви позивача її страховий стаж становить 30 років 01 місяць 06 днів, в той час як згідно оскарженого рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві страховий стаж позивачки становив 29 років 07 місяців 05 днів.

Відтак, рішення суду в зобов`язальній частині виконано.

Разом з тим, із змісту заяви про встановлення судового контролю слідує, що позивач вважає, що попри призначення їй пенсії за вислугу років з 25.07.2024, відповідач знову ж таки не зарахував спірний період стажу та допустив відповідно неточності в розрахунку суми пенсії. Таки висновки позивач обґрунтовує протокол про перерахунок пенсії сформований 26.02.2025, тобто протоколом який сформовано позивачем самостійно до набрання рішенням законної сили, а як слідує з наданих відповідачем доказів, такий перерахунок пенсії саме на виконання рішення суду здійснено відповідачем 02.05.2025 із зарахуванням до загального стажу спірного періоду, що підтверджується формою РС. Отже, такі покликання позивача є необґрунтованими та безпідставними.

В свою чергу, в подальшому, позивач у додаткових поясненнях від 15.05.2025 уже висловлює свою незгоду з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №75 від 02.05.2025 прийнятим на виконання рішення суду, та зазначає про ряд неточностей у розрахунках її страхового стажу, а саме не врахування спірного періоду та як наслідок невідповідність встановленого розміру пенсії.

Поряд з цим, як уже зазначалося, зарахування періоду роботи до страхового стажу позивача згідно рішення суду у даній справі підтверджується формою РС (з 22.02.1996 по 05.11.1996), тобто твердження позивача про неточності розрахунку стажу в наслідок незарахування спірного періоду є безпідставними. Щодо іншого періоду (з 20.04.1994 по 24.08.1994), то такий не був предметом розгляду в межах спірних правовідносин, а відтак суд не може надавати правову оцінку правомірності дій відповідача в цій частині при розгляді заяви про встановлення судового контролю.

Отже, зазначені обставини свідчать про те, що фактично між позивачем та Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві виникли нові спірні правовідносини, вирішення яких можливе лише в разі звернення до суду з окремим позовом, щодо не зарахування інших періодів роботи до трудового стажу. Суд звертає увагу на те, що в порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права, свободи та інтереси, в той час як суд не наділений правом вирішувати вимоги, заявлені на майбутнє.

Таким чином, за наслідком розгляду заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі суд дійшов висновку, що права позивача в частині виконання судового рішення у справі №500/5279/24 не порушено, оскільки відповідач повторно розглянув заяву позивача з урахуванням висновків, вказаних у рішенні суду.

Суд звертає увагу, що у разі незгоди з рішенням пенсійного органу №75 від 02.05.2025, позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з новою позовною заявою про оскарження цього рішення в загальному порядку.

З огляду на наведене суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Керуючись статтями 248, 256, 382, 382-1 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в адміністративній справі за її позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 20 травня 2025 року.

Головуючий суддя Мірінович У.А.