Справа № 299/2328/25
Суддя: Леньо В. В.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2328/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Леньо В.В., секретар судових засідань Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Виноградів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Холмогорова Лариса Василівна до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Холмогорова Л.В., в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернулася до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №1/1930/2024 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Просить суд скасувати постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності № 4649-1 від 07.12.2024 року за ч.3 ст.210-1 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити та стягнути судові витрати.

Позов обґрунтовано тим, що у березні 2025 року Виноградівським відділом ДВС у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було заблоковано карткові рахунки Позивача ОСОБА_1 .

28.04.2025 року отримано відповідь на запит Виноградівського відділу ДВС у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, отримано копію постанови № 4649-1 від 07.12.2024 року.

Постанову № 4649-1 від 07.12.2024 року за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вважає протиправною та просить скасувати за відсутністю складу правопорушення з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 працював водієм у ТОВ «ГАРАНТ ЕКСПОРТ» (юридична адреса: 11 700, Житомиська область, м. Звягель, вул. Шевченка, 54), яка виготовляє меблі на замовлення та експортує за кордон. Позивач, займався постійними перевезеннями (доставкою) меблів у Словацьку Республіку, Угорщину, Туреччину та Азербайджан з 2021 року. Тривалість рейсу становила від тижня до двох місяців.

З початку повномасштабного вторгнення рф в Україну та запровадження воєнного стану 24.02.2022 року, Позивач вчасно оновлював застосунок «Резерв+» та мав при собі усі необхідні документи (військовий квиток, довідку з ЦНАП про актуальність даних, паспорт, ідентифікаційний номер та ін.) для того, щоб не затримувати перевірку даних особи при перетині державного кордону, яка є більш поглибленою для осіб чоловічої статі з 18 до 60 років. Повертаючись із Словацької Республіки 07.12.2024 року на КПП «Ужгород-Вишнє- Нємецьке», він пред`явив усі необхідні документи, однак, був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 як особа, яка не має броні, мобілізований та направлений у в/ч НОМЕР_1 на військову службу.

Проте, щодо складання постанови № 4649-1 у Відповідача не було підстав, оскільки Позивач мав при собі усі документи у наявності, а тому, суть правопорушення «не мав при собі військово-облікового документа» є безпідставною.

В ІНФОРМАЦІЯ_4 між позивачем та службовими особами виникла конфліктна ситуація, після чого, Відповідачем прийнято оскаржувану постанову, про існування якої, Позивачу стало відомо тепер.

Питання мобілізації не є предметом спору, однак пояснює обставини. Упереджене ставлення Відповідача також проявляється також у тому, що (санкцією частини 3 ст. 210-1 КУпАП) до Позивача застосовано максимальний розмір штрафу - 25 500 грн. До того ж, у випадку відмови від підпису, як зазначено у постанові, необхідно було зазначити осіб, у присутності яких Позивач відмовився та засвідчити це їх підписами. Також, якби Позивач отримав постанову № 4649-1, то одразу би оскаржив її або знав про її наявність - витребував її негайно, для подальшого оскарження.

Якщо навіть припустити, що у Позивача не було при собі військового квитка, то з 18 червня 2024 року електронний військово-обліковий документ у додатку "Резерв+" має таку ж юридичну силу, як і паперовий. У військово-обліковому документі в електронній формі відображається унікальний електронний ідентифікатор у вигляді двовимірного штрих коду (QR-код військово-облікового документа). При цьому, Позивач мав також при собі Витяг № 2024 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, виданий ЦНАП Виноградівської міської ради.

18 травня 2024 року набрали чинності більшість основних норм Закону від 11.04.2024 №3633-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку".

Ним удосконалено процедури проведення заходів мобілізації, військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, соціального захисту військовослужбовців, а також окремі питання проходження військової служби для покращення якості підбору особового складу під час доукомплектування бойових підрозділів для відсічі збройної агресії проти України. У період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (для призовника - посвідчення про приписку до призовної дільниці; для військовозобов`язаного - військовий квиток або тимчасове посвідчення) та пред`являти його за вимогою уповноважених представників ТЦК та СП, поліцейських та представників Держприкордонслужби.

Перевірка військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) у громадян може здійснюватися:

- у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України - представниками органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби;

- за місцем проживання, роботи, навчання, у громадських місцях, громадських будинках та спорудах, місцях масового скупчення людей, на пунктах пропуску (блок-постах) - уповноваженими представниками ТЦК або поліцейськими.

Під час перевірки військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу, уповноважений представник ТЦК або поліцейський здійснює фото- і відео-фіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відео-фіксації.

(Вимоги, зазначені у частині шостій статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", щодо здійснення уповноваженими представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки фото- і відео-фіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відео-фіксації, застосовуються через три місяці з дня опублікування Закону від 11.04.2024 №3633-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку").

Під час перевірки військово-облікового документа:

- уповноважений представник ТЦК та СП зобов`язаний назвати:

- своє прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності),

- посаду,

- пред`явити посвідчення особи, уповноваженої вручати повістки,

- паспорт громадянина (посвідченням офіцера, військовим квитком);

- поліцейські та представники органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби відрекомендовуються у порядку, визначеному наказами керівників Національної поліції та Держприкордонслужби відповідно.

У ході перевірки документів перевіряється приналежність громадян щодо військового обов`язку, звіряються їх персональні дані, дані військово-облікового документа з військово- обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Верховний Суд в постанові від 08.07.2020 рок по справі № 463/1352/16-а зазначив, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративне правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені події та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дактарас проти Литви» від 24 листопада 2000 року зазначено про те, що обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція.

Таким чином, наявність усіх юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Відповідно до статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ст.5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені ї є права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправними та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню і у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ч. 1 ст. 72 КАС України зазначено, що доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначене перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної способи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно положень ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, Відповідач здійснив розгляд справи не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП та виніс Постанову №4649-1 необгрунтовано, що є підставою для її скасування.

Відзив не подано.

У розпорядженні суду є Довідка про доставку до електронного кабінету відповідача Ухвали про відкриття провадження у справі, сканованої копії позовної заяви із додатками, судових повісток про виклик у судове засідання.

Проте, відповідач не забезпечив явку представника у судові засідання, причин неявки не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення судового розгляду не подавав, відзив не подав.

Представник позивача клопотала розглядати справу без їх участі.

Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши подані на їх підтвердження докази, суд вирішив наступне.

Суд встановив, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_3 №4649-1 від 07.12.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210- 1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 25500 грн.

Згідно оскаржуваної постанови 07.12.2024 року о 14-09 год. ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 в супроводі працівників Національної поліції, де було встановлено, що останній порушує ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно якої у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язав мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України (а.с.14).

Частиною третьою ст.210-1 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Норма має бланкетний характер.

Відповідно до ч.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Сторона позивача стверджує про безпідставне притягнення позивача до адмінвідповідальності, оскільки ОСОБА_1 мав при собі всі необхідні документи, зареєстрований у додатку Резерв +, на підтвердження чого суду надано відповідні додатки (а.с.20, 26).

Пунктом 5 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 р. № 559 передбачено, що військово-обліковим документом призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також громадян, виключених з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 частини шостої ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в електронній формі є відображення в електронній формі відомостей про громадянина України, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також відомостей щодо звернення або повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення до Національної поліції.

Крім того, п. 2 Порядку № 559 визначено, що військово-обліковий документ оформлюється (створюється) та видається (замінюється) як в електронній, так і в паперовій формі, за формою, затвердженою цим порядком.

Військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу (п. 9 Порядку № 559).

Постановою Кабінетом Міністрів України "Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа" від 16.05.2024 №559 (далі - Порядок №559) установлено, що військово-облікові документи, оформлені до набрання чинності цією постановою, вважаються дійсними на всій території України до видачі військово-облікового документа нового зразка.

За правилами пункту 2 Порядку №559 військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється):

- в електронній формі засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (у разі технічної реалізації);

- у паперовій формі на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №559.

Відповідно до вимог пунктів 6-7 Порядку №559 військово-обліковий документ в електронній формі формується засобами:

електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зокрема з використанням його мобільного додатка;

державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони;

порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації).

Військово-обліковий документ в електронній формі формується на безоплатній основі за бажанням особи після проходження нею електронної ідентифікації та автентифікації.

Формування та відображення військово-облікового документа в електронній формі здійснюється автоматично за умови підключення електронного пристрою до Інтернету та наявності у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей, визначених у пункті 8 цього Порядку.

У військово-обліковому документі в електронній формі відображається унікальний електронний ідентифікатор у вигляді двовимірного штрихкоду (далі QR-код військово-облікового документа).

За правилами пункту 8-1 Порядку №559 QR-код військово-облікового документа містить відомості про військово-обліковий документ в електронній формі, які за допомогою відповідних технічних засобів можна відтворити у формі, придатній для зчитування, зокрема у візуальній.

Відповідно до пункту 9 Порядку №559 військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Згідно з інформації, яка міститься на сторінці додатку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, «Резерв+» це Електронний кабінет призовників, військовозобов`язаних та резервістів. До того ж, на цій сторінці у розділі «Якими нормативно-правовими актами регулюється функціонування «Резерв+» указано, що перш за все це Закон України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 №1951-VIII (далі - Закон №1951).

Відповідно до частини 1 статті 14-1 Закону №1951 електронний кабінет це персональний кабінет (захищений відокремлений вебсервіс), за допомогою якого призовнику, військовозобов`язаному, резервісту, який пройшов електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації про його персональні та службові дані, а також до послуг. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Аналіз викладених норм законодавства суд приходить до, що додаток «Резерв+» є тим мобільним додатком через який формується військово-обліковий документ в електронній формі, а дійсність сформованого військово-облікового документа підтверджується QR-кодом.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в додатку «Резерв+» відображаються відомості про військово-облікові документи.

Згідно Витягу №2024 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 20.06.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на обліку. У розшуку не перебуває (а.с.20).

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Проте, відповідач, отримавши у Електронному кабінеті ухвалу про відкриття провадження, копію позовної заяви із додатками, судову повістку про виклик, - не подав суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Не виконав обов`язок доказування правомірності оскаржуваного рішення.

Тому суд позбавлений можливості перевірити дотримання зокрема припису абзацу другого ч.6 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, згідно якого під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Частиною 2 ст.77 КАС України встановлена презумпція неправомірності оскарженого рішення суб`єкта владних повноважень. Тому внаслідок відсутності у справі доказів на підтвердження правомірності оскарженого рішення в частині порушених позивачем питань таке рішення суд зобов`язаний визнати неправомірним.

Доводи сторони позивача є послідовними, підтверджені відповідними доказами.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1). Суд враховує позицію, вказану у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позов слід задовольнити.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

У зв`язку зі задоволенням позову на відповідача слід покласти судові витрати, понесені позивачем, що сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (а.с.29) та 7000 грн. (а.с.30) за надання правової допомоги, що підтверджено поданими до позовної заяви квитанціями про сплату.

Керуючись ст.ст.8, 9, 20, 44, 47, 77, 90, 192, 210-211, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову №4649-1 від 07.12.2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, винесеною ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та накладення на нього штрафу у розмірі 25500 грн. скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. В. Леньо