Справа № 400/11583/24
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/11583/24
Головуючий в 1 інстанції: Бульба Н.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Єщенка О.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2024 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у здійсненні перерахунку та виплати пенсії позивачки відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії позивачки , у розмірі 9118 грн. 81 коп. на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 з 01.03.2022 року відповідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023 року відповідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2022 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 року відповідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01.03.2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачки відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії позивачки, у розмірі 9118 грн. 81 коп. на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 з 01.03.2022 року відповідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023 року відповідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2022 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 року відповідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01.03.2022 року;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивачки судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968 гривень 96 копійок.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Надано позивачу п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до Миколаївського окружного адміністративного суду позовної заяви, оформленої відповідно до статей 160, 161 КАС України. Роз`яснено позивачу, що недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначити поважні причини його пропуску, з наданням доказів на підтвердження поважності цих причин. Роз`яснено позивачу, що відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений строк.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині нарахування та виплати індексації пенсії за період з 01.03.2022 по 08.06.2024 - повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивачка надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не дослідження належним чином обставин справи, порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції; позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати індексації пенсії за період з 01.03.2022 по 08.06.2024 року направити до Миколаївського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Доводами апеляційної скарги зазначено, що на підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року по справі №400/3014/24 апелянту було перераховано пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019 та 2020 роки. Апелянт зазначає, що вперше перераховану на виконання вищевказаного рішення суду пенсію вона отримала у вересні 2024 року (тобто, перерахунок відбувся з 01.09.2024 року), що підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області вих.№ 12157- 11049/Д-02/8-1400/24 від 09.08.2024 року. Вказує, що після отримання пенсії у вересні 2024 року та ознайомлення з даними пенсійної справи в особистому кабінеті на вебпорталі електронних послуг ПФ України апелянт виявила, що до її пенсії встановлено щомісячні доплати до пенсії в розмірі 135 гривень з 01.03.2022 року, 100 гривень з 01.03.2023 року та 100 гривень з 01.03.2024 року. Натомість, жодної індексації пенсії (показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески) з урахуванням коефіцієнтів підвищення за 2022, 2023 та 2024 роки проведено не було, що й стало підставою для звернення до суду. Апелянт вказує, що у своїй позовній заяві від 09.12.2024 року вона зазначала, що жодного порушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячного строку звернення до суду не має, оскільки шестимісячний строк, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. На думку апелянта порушення її прав на індексацію показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується при обчисленні пенсії відбулося саме після перерахунку пенсії на виконання рішення суду у вересні 2025 року, а не у березні 2022 року чи у березні 2023 чи 2024 року. Тобто, вона не могла дізнатися про будь-яке порушення своїх прав на індексацію моєї пенсії раніше вересня 2025 року, оскільки такого порушення не було. Апелянт зазначає, що з того моменту, коли вона дізналась про порушення своїх прав на індексацію пенсії, до дня звернення з позовом до суду у грудні 2024 року пройшло трохи більше трьох місяців, тому вважає, що висновки суду першої інстанції про порушення строків звернення до суду є помилковими.

06 травня 2025 року до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю.

Відповідно до ч.2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Згідно з п.3 ч.1 ст. 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи ухвалу про повернення позовної заяви в частині позовних вимог за період з 01.03.2022 року по 08.06.2024 року суд першої інстанції виходив з того, що позов в цій частині подано позивачем після закінчення строку, встановленого КАС України, а з матеріалів позову не вбачається підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду. Повертаючи позовну заяву в частині позовних вимог, суд першої інстанції керувався п. 8 ч. 4 ст. 169 КАС України відповідно до якого позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 2 Кодексу Адміністративного Судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 3 Кодексу Адміністративного Судочинства України визначено, що порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

В статті 5 вищезазначеного Кодексу зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до статті 122 Кодексу Адміністративного Судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 168 Кодексу Адміністративного Судочинства України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Частиною 1 статті 171 Кодексу Адміністративного Судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 цього Кодексу визначено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме провести індексацію пенсії з 01.03.2022. В позовній заяві позивачка стверджувала, що на підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року у справі 400/3014/24 її пенсію було перераховано з вересня 2024 року, зазначала, що про порушення свого права вона дізналась лише у вересні 2024 року, коли відповідач здійснив перерахунок її пенсії на виконання рішення суду, та вважала, що строк звернення до суду нею не пропущено.

Також з матеріалів справи вбачається, що отримавши позовну заяву, суддя ухвалою від 13 грудня 2024 року відкрив провадження у справі. Визначив, що справа буде розглядатись у спрощеному провадженні, сторонам надано 15 днів з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву(а.с.33)

Згодом, ухвалою від 10 березня 2025 року суд першої інстанції залишив позовну заяву без руху, вважаючи, що позивачем пропущено тримісячний строк звернення до суду, і що для поновлення строку позивачу необхідно навести реальні фактичні обставини, які перешкоджали їй своєчасно звернутись до суду.

При цьому, колегія суддів зауважує, що оцінки про прийняття чи відхилення наведених позивачем доводів у позовній заяві щодо пропуску строку, суд першої інстанції в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не надав, обмежившись посиланням на норми КАС України.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 3 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Частиною 4 статті 123 КАС України визначено, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, відповідно до вищезазначених норм КАС України, у випадку, коли провадження у справі відкрито, і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, наслідком прийнятого судом рішення має бути залишення позовної заяви без розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви позивачу в частині позовних вимог за період з 01.03.2022 року по 08.06.2024 прийнята з порушенням норм процесуального права.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що а ні в ухвалі від 10 березня 2025 року про залишення позовної заяви без руху а ні в ухвалі від 01 квітня 2025 року суд першої інстанції не надав оцінки доводам позивачки про те, що на її думку, строк звернення до суду нею не пропущено. Позивачка зазначала, що про порушене право вона дізналась у вересні 2024 року, коли відповідач, на виконання рішення суду, здійснив їй перерахунок пенсії. Однак, суд першої інстанції не обґрунтував, чому вважає такі доводи помилковими або не правильними, та чому не приймає їх до уваги. В оскаржуваній ухвалі, суд першої інстанції зазначає, що заяви про поновлення пропущеного строку позивачка не надала, при цьому не обґрунтовує, чому така заява мала подаватись, з урахуванням того, що ОСОБА_1 вважала не пропущеним строк звернення до суду.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до необґрунтованого прийняття судового рішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У рішенні в справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 294, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Єщенко