Справа № 240/2886/25
Суддя: Леміщак Дмитро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про витребування доказів та зупинення провадження у справі

19 травня 2025 року м. Житомир справа № 240/2886/25

категорія 106030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Леміщака Д.М., розглядаючи у письмовому провадженні питання про зупинення провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини під час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, а саме: з 16.05.2024 по 18.05.2024, з 20.05.2024 по 11.06.2024, з 11.06.2024 по 11.07.2024, з 02.08.2024 по 02.09.2024, яка призначена відповідно до постанови Кабінету міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування ОСОБА_1 додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини під час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, а саме: з 16.05.2024 по 18.05.2024, з 20.05.2024 по 11.06.2024, з 11.06.2024 по 11.07.2024, з 02.08.2024 по 02.09.2024, яка призначена відповідно до постанови Кабінету міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 нараховану додаткову винагороду, збільшену до 100000 гривень, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини під час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, а саме: з 16.05.2024 по 18.05.2024, з 20.05.2024 по 11.06.2024, з 11.06.2024 по 11.07.2024, з 02.08.2024 по 02.09.2024, яка призначена відповідно до постанови Кабінету міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира відділення третьої роти. 16.05.2024 під час виконання бойового завдання поблизу с. Новоолександрівка Донецької області він отримав тяжке поранення, а саме ВКНП та ККСП задньої поверхні грудної клітки з ВП правої лопатки, що підтверджується довідкою про обставини отримання травми № 2100 від 28.05.2024 та Формою 100. З 16.05.2024 по 18.05.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Клінічній лікарні швидкої медичної допомоги Дніпропетровської міської ради, а з 20.05.2024 по 11.06.2024 у Територіальному медичному об`єднанні МВС України по Рівненській області. З 11.06.2024 по 11.07.2024 та з 02.08.2024 по 02.09.2024 ОСОБА_1 перебував у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновками ВЛК. Позивач звернувся до відповідача з письмовим проханням виплатити додаткову винагороду у розмірі 100000 гривень за вказані періоди, однак відповіді не отримав, а кошти не були виплачені. ОСОБА_1 вважає, що бездіяльність військової частини НОМЕР_1 порушує його право на соціальний захист.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 позовну заяву залишено без руху.

Після усунення недоліків ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання (у письмовому провадженні).

Копія ухвали про відкриття провадження у справі двічі направлялася на адресу відповідача, однак не була вручена з причини "Адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною 3 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з частинами 3, 6 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою суд постановляє ухвалу. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

З метою встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд вважає за необхідне витребувати у військової частини НОМЕР_1 докази нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини під час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, а саме: з 16.05.2024 по 18.05.2024, з 20.05.2024 по 11.06.2024, з 11.06.2024 по 11.07.2024, з 02.08.2024 по 02.09.2024, яка призначена відповідно до постанови Кабінету міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Крім того, з метою з`ясування позиції відповідача суд вважає за необхідне зобов`язати військову частину НОМЕР_1 подати відзив на позовну заяву, в якому зазначити про причини невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини під час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) та перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії

Зважаючи на відсутність у суду відомостей про місцезнаходження військової частини НОМЕР_1 та враховуючи, що остання перебуває у підпорядкуванні Міністерства оборони України, суд вважає за необхідне зобов`язати Міністерство оборони України забезпечити виконання ухвали суду військовою частиною НОМЕР_1 .

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція) закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Станом на день постановлення цієї ухвали питання про розгляд справи по суті не може бути вирішено з огляду на відсутність необхідних для цього документів.

З огляду на викладене протягом визначеного статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України строку суд не має можливості розглянути наявний спір через можливе, при вирішенні спору, порушення принципів змагальності сторін, офіційного з`ясування всіх обставин у справі та рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Згідно з пунктом 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники. Консультативна рада європейських суддів уважає за доречне згадати свій Висновок № 6 (2004), у якому підкреслюється, що якість правосуддя не можна ототожнювати з простою продуктивністю. Якісний підхід повинен також брати до уваги здатність судової системи відповідати вимогам, які до неї висуваються, з урахуванням загальних цілей системи, серед яких швидкість процесу є лише одним з елементів.

Беручи до уваги викладене, суд уважає за необхідне продовжити строк розгляду справи, так як більший термін вирішення спору у даному випадку буде розумний і збільшення часу розгляду справи дасть можливість всебічно повно та об`єктивно розглянути всі обставини справи та призведе до справедливого вирішення наявного між сторонами спору із дотриманням принципів адміністративного судочинства, зокрема, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом та змагальності сторін, а також офіційного з`ясування всіх обставин у справі.

Суд звертає увагу, що на момент постановлення цієї ухвали на території України указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який продовжено до цього часу.

З огляду на викладене суд уважає, що виконання цієї ухвали може бути ускладнено у зв`язку з проведенням на території України військових дій, а тому потребуватиме додаткового часу, який визначити заздалегідь не уявляється за можливе.

Відповідно до положень пункту 6 частини 2 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд має право зупинити провадження у справі в разі направлення судового доручення щодо збирання доказів.

Отже, відсутня норма, яка б урегульовувала порядок дій суду у випадку необхідності надання учасникам справи часу для виконання вимоги суду про надання витребуваних документів.

Проте відповідно до положень частини 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

З огляду на викладене суд дійшов висновку про необхідність застосування аналогії закону та зупинення провадження у справі на підставі пункту 6 частини 2 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 236, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Продовжити строк розгляду справи на більш тривалий розумний термін.

Зобов`язати Міністерство оборони України (03168, місто Київ, проспект Повітряних Сил, будинок 6, ) забезпечити виконання військовою частиною НОМЕР_1 ухвали суду про витребування доказів.

Копію цієї ухвали, а також позовної заяви з додатками та ухвали про відкриття провадження у справі направити Міністерству оборони України.

Провадження у справі зупинити до отримання судом витребуваних доказів.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дати її постановлення.

Суддя Д.М. Леміщак