Справа № 640/17743/19
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року Чернігів Справа № 640/17743/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомПриватного акціонерного товариства "Лізингова компанія "Укртранслізинг"
доГоловного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,
У С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Лізингова компанія «Укртранслізинг» (далі позивач, ПрАТ «Укртранслізинг», Товариство) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі відповідач, податковий орган), в якому просить скасувати Податкове повідомлення-рішення від 07.06.2019 № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки, які викладені податковим органом в Акті перевірки є неправомірними та такими, що не відповідають дійсним обставинам. У зв`язку із чим, складене Податкове повідомлення-рішення є протиправним та просить його скасувати.

Відповідач у поданому до суду відзиві просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки підставою для прийняття оскаржуваного ППР є матеріали документальної планової виїзної перевірки ПрАТ «Укртранслізинг», які свідчать про порушення останнім вимог податкового законодавства у період з 01.01.2016 по 31.12.2018.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.09.2019 позовну заяву залишено без руху, встановлено строк для усунення її недоліків.

Ухвалою від 03.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 адміністративну справу № 640/17743/19 прийнято до провадження, призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду сторони отримали, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу позивачеві та рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачеві.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ГУ ДФС у м. Києві була проведена документальна планова виїзна перевірка ПрАТ «Укртранслізинг» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018. За результатом перевірки складено Акт від 14.05.2019 № 464/26-15-14-06-02/30674235 (далі Акт перевірки, а.с.15-29), згідно з яким податковим органом зазначено, що згідно облікової політики ПрАТ «Укртранслізинг» торгівельна дебіторська заборгованість (за товари, роботи, послуги) визнається в момент передачі ризиків та вигід, пов`язаних з володінням продукцією (товарами) покупцю. Для всіх операцій момент передач ризиків і вигід визначається базовими умовами поставки у відповідності до умов договору на реалізацію продукції (товарів, робіт, послуг).

Таким чином, датою виникнення дебіторською заборгованості на суму 69 810 000 грн по контрагенту Державне авіаційне підприємство «Україна» за Договором поставки від 18.02.2004 № 551 є 26.04.2004.

Згідно з обліковою політикою ПрАТ «Укртранслізинг» на підстав Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 39 «Фінансові інструменти: визнання та оцінка» (далі - МСБО) здійснює оцінку фінансових активів (а саме дебіторської заборгованості) методом амортизованої собівартості з використанням ефективної ставки відсотка.

Відповідно до наданих до перевірки документів та даних бухгалтерського обліку Товариство розраховує амортизовану вартість та дисконт за дебіторською заборгованістю ДАТ «Україна» з використанням ставки дисконту у розмірі 24%.

За період з 01.01.2016 по 31.12.2016 ПрАТ «Укртранслізинг» в бухгалтерському обліку нараховано доходи від амортизації дисконту дебіторської заборгованості у загальній сумі 3 114 876 грн, в тому числі по періодах: І квартал 2016 р. 316 963 грн; ІІ квартал 2016 р. 316 963 грн; ІІІ квартал 2016 р. 316 963 грн; ІV квартал 2016 р. 316 963 грн; І квартал 2017 р. 255 615 грн; ІІ квартал 2017 р. 255 615 грн; ІІІ квартал 2017 р. 255 615 грн; ІV квартал 2017 р. 255 615 грн; І квартал 2018 р. 206 141 грн; ІІ квартал 2018 р. 206 141 грн; ІІІ квартал 2018 р. 206 141 грн; ІV квартал 2018 р.- 206 141 грн.

В бухгалтерському обліку дана операція відображена наступним чином: Дт 475 Кт 742 на загальну суму 3 114 876 грн.

Доходи від амортизації дисконту дебіторської заборгованості у загальній сумі 3 114 876 грн відображено Товариством у складі рядка 2220 «Інші фінансові доходи» Звіту про фінансовий результат та відповідно у складі рядка 2290 (2295) «Фінансовий результат до оподаткування: прибуток (збиток)» Звіту про фінансовий результат.

Згідно з пунктом 46.4 статті 46 Податкового кодексу України якщо платник податків вважає, що форма податкової декларації, визначена центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, збільшує або зменшує його податкові зобов`язання, всупереч нормам цього Кодексу з такого податку чи збору, він має право зазначити цей факт у спеціально відведеному місці в податковій декларації.

У разі необхідності платник податків може подати разом з такою податковою декларацією доповнення до такої декларації, які складені за довільною формою, що вважатиметься невід`ємною частиною податкової декларації. Таке доповнення подається з поясненням мотивів його подання. Платник податків, який подає звітність в електронній формі, подає таке доповнення в електронній формі.

ПрАТ «Укртранслізинг» подано до Офісу великих платників ДФС Доповнення до податкової декларації з податку на прибуток підприємства (що заповнюється і подається відповідно до пункту 46.4 статті 46 глави 2 розділу II Податкового кодексу України) за І квартал 2016 р., півріччя 2016 р., 9 місяців 2016 р., 2016 рік.

Згідно доповнення до податкової декларації з податку на прибуток підприємства:

«скориговано фінансовий результат до оподаткування (рядок 02):

- на коригування № 1 - зменшення фінансового результату на суму доходів, по яких була отримана передоплата до 01.04.2011 року на підставі пункту 7 Підрозділ 4 Розділ XX ПК України;

- на коригування № 2 - зменшення фінансового результату на суму доходів, які пов`язані із дисконтуванням грошових потоків, є умовними та фактично компенсують витрати відображені з бухгалтерському обліку до 01.01.2015 по правилам МСБО (IAS) 39.

У періоді переходу ПрАТ «Укртранслізинг» на застосування міжнародних стандартів для складання фінансової звітності у 2013 році була визначена амортизована собівартість дебіторської заборгованості за договором поставки літака згідно МСБО 39 та сума дисконту була відображена в бухгалтерському обліку у складі витрат. Для цілей податкового обліку такі витрати не враховувалися відповідно до положень податкового законодавства. В подальшому Товариство щомісячно здійснювало амортизацію дисконту шляхом нарахування доходу від відсотка. Сума амортизації дисконту за 2016 рік склала 1 267 852 грн. Таким чином доходи, пов`язані із дисконтуванням грошових потоків, є умовними та фактично компенсують затрати відображені в бухгалтерському обліку до 01.01.2015 по правилах МСБО 39.

Вартість літака в сумі 69 810 000 грн була відображена у складі доходу Декларації з податку на прибуток підприємств в момент підписання Видаткової накладної від 26.02.2004.

Відповідно до положень Кодексу не передбачено коригування фінансового результату до оподаткування на різниці, пов`язані із нарахуванням фінансових доходів у вигляді амортизації дисконту шляхом нарахування доходу від відсотка.

Таким чином, фінансовий результат, визначений ПрАТ «Укртранслізинг» за правилами бухгалтерського обліку (відповідно до міжнародних стандартів фінансової звітності) є об`єктом оподаткування податком на прибуток.

Дебіторська заборгованість за Договором поставки відповідає визначенню поняття «фінансовий інструмент», наведеного в МСБО 32 «Фінансові інструменти: подання».

В подальшому Товариство щомісячно здійснювало амортизацію дисконту шляхом нарахування доходу від відсотка.

Оскільки, згідно положень Кодексу не передбачено коригування фінансового результату до оподаткування на різниці, пов`язані із нарахуванням фінансових доходів у вигляді амортизації дисконту шляхом нарахування доходу від відсотка, то ПрАТ «Укртранслізинг» занижено фінансовий результат до оподаткування на суму нарахованих доходів від дисконтування довгострокової дебіторської заборгованості на загальну суму 1 267 852 грн, в тому числі: за І квартал 2016 р. 316 963 грн, ІІ квартал 2016 р. 316 963 грн, ІІІ квартал 2016 р. 316 963 грн, ІV квартал 2016 р. 316 963 грн.

Згідно з наданими до перевірки документами за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 встановлено, що ПрАТ «Укртранслізинг» віднесено до складу інших операційна витрат пеню по податку на прибуток у загальній сумі 412 549,58 грн, в тому числі за ІV квартал 2016 року 412 549,58 грн.

Зазначено, що наслідки помилки з нарахування пені за Деклараціями з податку на прибуток за 2013 рік від 27.02.2014 № , за 2014 рік від 27.02.2015 № у загальній сумі 412 549,58 грн, в тому числі за ІV квартал 2016 року - 412 549,58 грн, відображатимуться у бухгалтерському обліку в тому році, в якому її було виявлено, шляхом виправлення такої помилки і зменшення сальдо нерозподіленого прибутку. Одночасно підприємство повинно вносити зміни щодо витрат і фінансових результатів до показників фінансової звітності за той рік, до якого має відношення виявлена помилка. Отже, оскільки пеня з податку на прибуток була сплачена в попередніх звітних періодах, то і віднесення її до складу витрат повинно було здійснюватися в попередніх періодах.

Таким чином, податковим органом встановлено порушення позивачем підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 42 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 634 936 грн, в тому числі за І квартал 2016 року 57 053 грн, ІІ квартал 2016 року - 57 054 грн, ІІІ квартал 2016 року 57 053 грн, IV квартал 2016 року 131 312 грн, IV квартал 2018 року 332 464 грн.

На підставі Акту перевірки податковим органом прийнято Податкове повідомлення-рішення від 07.06.2019 № (далі ППР), згідно з яким за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» позивачу збільшено суму грошового зобов`язання на 577 883 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 144 471 грн (а.с. 14).

Зважаючи на викладене, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів про скасування ППР як такого, яке прийнято протиправно.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується правовими нормами, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 75.1. статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Як вбачається з підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до підпункту 134.1.1 п. 134 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Пунктом 42 підрозділу 2 розділу XX ПК України передбачено у разі якщо придбані та/або виготовлені до 1 липня 2015 року необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, платник податку здійснює перерахунок частки використання таких необоротних активів у оподатковуваних операціях, розрахованої відповідно до пунктів 199.2 та 199.3 статті 199 цього Кодексу (виходячи з фактичних обсягів проведених протягом року оподатковуваних та неоподатковуваних операцій) за підсумками одного, двох і трьох календарних років, що настають за роком, в якому вони почали використовуватися (введені в експлуатацію). У разі зняття з обліку платника податку, в тому числі за рішенням суду, перерахунок частки здійснюється виходячи з фактичних обсягів оподатковуваних та неоподатковуваних операцій, проведених з початку поточного року до дати зняття з обліку.

Судом встановлено, що 18.02.2004 ПрАТ «Укртранслізинг» (Постачальник) та Державним авіаційним підприємством «Україна» (Замовник) укладено Договір № 551 про поставку літака АН-74ТК 300Д. Вартість становить 69 810 000 грн. Згідно з умовами даного Договору право власності на літак переходить до Замовника в момент підписання акту прийому-передачі. Оплата здійснюється згідно з наступним графіком: 01.03.2029 23 270 000 грн, 01.04.2029 - 23 270 000 грн, 01.05.2029 - 23 270 000 грн (а.с. 49-51). Поставка літака підтверджується копією Видаткової накладної від 26.02.2004 № РН-0000002(а.с. 52).

Питання оподаткування прибутку підприємств на момент укладення вказаного вище Договору поставки регулювалося нормами Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 № 334/94-ВР (далі Закон № 334).

В пункті 1.29 статті 1 зазначеного Закону визначено, що податок, оподаткування, платник податку - відповідно податок на прибуток підприємств, оподаткування прибутку підприємств, платник податку на прибуток підприємств.

Пунктом 1.31 статті 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» визначено, що продаж товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію, незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів.

Відповідно до підпункту 2.1.1 пункту 2.1 статті 2 Закону № 334 платниками податку є: з числа резидентів - суб`єкти господарської діяльності, бюджетні, громадські та інші підприємства, установи та організації, які здійснюють діяльність, спрямовану на отримання прибутку як на території України, так і за її межами.

Відповідно до пункту 3.1 статті 3 Закону № 334 об`єктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 цього Закону на:

суму валових витрат платника податку, визначених статтею 5 цього Закону;

суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону.

Згідно з пунктом 4.1 статті 4 зазначеного Закону валовий доход - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Валовий доход, зокрема, включає:

4.1.1. Загальні доходи від продажу товарів (робіт, послуг), у тому числі допоміжних та обслуговуючих виробництв, що не мають статусу юридичної особи, а також доходи від продажу цінних паперів (крім операцій з їх первинного випуску (розміщення) та операцій з їх кінцевого погашення (ліквідації).

Положеннями статті 16 Закону № 334 передбачено.

16.1. Платники податку самостійно визначають суми податку, що підлягають сплаті.

16.2. Податок на прибуток нараховується за ставкою, визначеною статтею 10 цього Закону, від прибутку, що підлягає оподаткуванню, розрахованому згідно з пунктом 3.1 цього Закону, з урахуванням положень пунктів 7.12, 7.13, 7.14, 14.1, 16.9 та статей 6 та 13 цього Закону.

16.3. Податок, що підлягає сплаті до бюджету, дорівнює сумі, визначеній згідно з пунктом 16.2 цієї статті, яка зменшена на вартість торгових патентів, придбаних платником податку згідно із Законом України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності».

16.4. Податок за звітний період сплачується його платником до відповідного бюджету у строк, визначений законом для квартального податкового періоду.

Платники податку у строки, визначені законом, подають до податкового органу податкову декларацію про прибуток за звітний період, розраховану наростаючим підсумком з урахуванням від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових періодів у разі його наявності відповідно до пункту 6.1 статті 6 цього Закону. При цьому за звітні квартал, півріччя та три квартали платники податку подають спрощену декларацію, а за результатами звітного року - повну. Форми декларацій з цього податку встановлюються центральним податковим органом за узгодженням з комітетом Верховної Ради України, що відповідає за проведення податкової політики.

Як зазначено позивачем у позові та не спростовується відповідачем, вартість літака у розмірі 69 810 000 грн була відображена у складі доходу від продажу у Декларації з податку на прибуток підприємств в момент підписання Видаткової накладної від 26.02.2004 № РН-0000002.

Вказане свідчить про те, що господарська операція з продажу літака на суму 69 810 000 грн була відображена у складі доходу від продажу під час визначення об`єкта оподаткування.

Суд бере до уваги Акт від 21.04.2005 № 36/23-15/30674235 про результати документальної перевірки ПрАТ «Укртранслізинг» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2004 по 31.12.2004, проведеної податковим органом (а.с. 53-67), з аналізу змісту якого не вбачається встановленого останнім порушення з боку позивача щодо відображення доходу від продажу літака у розмірі 69 810 000 грн.

Відповідно до пункту 3 Закону України від 12.05.2011 № 3332-VI до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» було доповнено статтею 12-1 «Застосування міжнародних стандартів», частинами 1-3 якої визначено, що для складання фінансової звітності застосовуються міжнародні стандарти, якщо вони не суперечать цьому Закону та офіційно оприлюднені на веб-сайті Міністерства фінансів України.

Публічні акціонерні товариства, банки, страховики, а також підприємства, які провадять господарську діяльність за видами, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, складають фінансову звітність та консолідовану фінансову звітність за міжнародними стандартами.

Підприємства, крім тих, що зазначені в частині другій цієї статті, самостійно визначають доцільність застосування міжнародних стандартів для складання фінансової звітності та консолідованої фінансової звітності.

Як зазначено позивачем, з 01.01.2012 ПрАТ «Укртранслізинг» визначив для себе перехід на міжнародні стандарти.

Згідно з пунктом 8 Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 18 «Дохід» (далі - МСБО) дохід включає тільки валові надходження економічних вигід, які отримані чи підлягають отриманню суб`єктом господарювання на його власний рахунок.

Відповідно до пункту 10 МСБО 18 сума доходу, яка виникає в результаті операції, як правило, визначається шляхом угоди між суб`єктом господарювання та покупцем або користувачем активу. Вона оцінюється за справедливою вартістю отриманої компенсації або компенсації, яка має бути отримана з урахуванням суми будь-якої торговельної знижки чи знижки з обсягу, що надаються суб`єктом господарювання.

Пунктом 11 МСБО 18 визначено: у більшості випадків компенсація надається у формі грошових коштів або їх еквівалентів, а дохід виражається в сумі грошових коштів чи їх еквівалентів, які були отримані або підлягають отриманню. Проте в разі відстрочки надходження грошових коштів або їх еквівалентів справедлива вартість компенсації може бути нижчою від номінальної суми грошових коштів, яка була чи буде отримана. Наприклад, суб`єкт господарювання може надати покупцеві відстрочку платежу (без нарахування відсотків) або прийняти від покупця у вигляді компенсації за продаж товарів вексель до отримання, ставка відсотка якого буде нижчою за ринкову. Коли домовленість фактично є фінансовою операцією, справедлива вартість компенсації визначається шляхом дисконтування всіх майбутніх надходжень із використанням умовної ставки відсотка. Умовна ставка відсотка буде найточніше визначена з двох наведених далі ставок:

а) домінуючої ставки на подібний інструмент емітента з подібною кредитною ставкою; або

б) ставки відсотка, яка дисконтує номінальну суму компенсації інструмента до поточної грошової ціни продажу товарів чи надання послуг.

Згідно з пунктом 30 МСБО 18 дохід має визнаватися на такій основі, зокрема: а) відсотки мають визнаватися із застосуванням методу ефективної ставки відсотка, наведеного в МСБО 39, параграф 9 та К35-К38.

Відповідно до параграфу КЗ4 Додатку «Керівництво із застосування МСБО 32. Фінансові інструменти: подання» поширеними прикладами фінансових активів, які являють собою контрактне право отримувати грошові кошти в майбутньому, та відповідних фінансових зобов`язань, які являють собою контрактне зобов`язання сплачувати грошові кошти в майбутньому, є, зокрема: а) торговельна дебіторська та кредиторська заборгованість.

Фінансові інструменти охоплюють основні інструменти (наприклад, дебіторську, кредиторську заборгованість та інструменти власного капіталу) і похідні фінансові інструменти (наприклад, фінансові опціони, ф`ючерсні і форвардні контракти, відсоткові та валютні свопи) (параграф КЗ15 вказаного Додатку).

Отже, результатом операції купівлі-продажу (поставки) є поява в балансі дебіторської заборгованості, яка є фінансовим інструментом.

Відповідно до параграфу 43 Міжнародних стандартів бухгалтерського обліку 39 «Фінансові інструменти: визначення та оцінка» під час первісного визнання фінансового активу або фінансового зобов`язання суб`єктові господарювання слід оцінювати їх за їхньою справедливою вартістю плюс (у випадку фінансового активу або фінансового зобов`язання не за справедливою вартістю з відображенням переоцінки як прибутку або збитку) витрати на операцію, які прямо відносяться до придбання або випуску фінансового активу чи фінансового зобов`язання.

Із змісту вказаного параграфу слідує, що дебіторська заборгованість як фінансовий актив спочатку оцінюється за справедливою вартістю, яка для дебіторського боргу визначається дисконтуванням за ринковою ставкою.

У рішенні від 09.02.1999 № 1-7/99 Конституційний Суд України зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що в даному випадку МСБО визначають підстави відображення в бухгалтерському обліку доходів та фінансових інструментів (дебіторської заборгованості), а норми Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» визначають базу оподаткування доходу від продажу.

Як встановлено судом, товар передано та відображено у Видатковій накладній від 26.02.2004, а валовий дохід від продажу літака у розмірі 69 810 000 грн, за правилами податкового обліку, які діяли станом на цю дату, був включений у Декларацію з податку на прибуток підприємств за 2004 рік. Дохід від продажу літака за визначеннями податкового обліку на суму 69 810 000,0 грн є номінальною сумою компенсації за бухгалтерським обліком та в бухгалтерському обліку поділяється на два елементи: виручка від продажу (тобто справедлива вартість) та дохід від відсотків за відстрочення платежу (різниця між справедливою вартістю та номінальною сумою компенсації). Включення податковим органом доходу від амортизації дисконту в 2016 році в даному випадку є повторним включенням до об`єкту оподаткування вже оподаткованих сум доходів.

З огляду на зазначене, суд констатує про безпідставність висновку податкового органу, викладеного в Акті перевірки, щодо того, що ПрАТ «Укртранслізинг» занижено фінансовий результат до оподаткування на суму нарахованих доходів від дисконтування довгострокової дебіторської заборгованості на загальну суму 1 267 852 грн, в тому числі: за І квартал 2016 р. 316 963 грн, ІІ квартал 2016 р. 316 963 грн, ІІІ квартал 2016 р. 316 963 грн, ІV квартал 2016 р. 316 963 грн.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається, зокрема:

б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Облікова політика - сукупність принципів, методів і процедур, що використовуються підприємством для складання та подання фінансової звітності (абз. 10 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Підприємство самостійно визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства (абз. 2 частини 5 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Як зазначає позивач та не спростовує відповідач, згідно з Положенням «Про облікову політику» ПрАТ «Укртранслізинг» складає фінансову звітність відповідно до вимог Міжнародних стандартів фінансової звітності.

У Розділі 2 облікової політики Товариства визначено один із основних принципів складання фінансової звітності, а саме принцип нарахування (результати операцій та інших подій визнаються, коли вони здійснюються, а не коли отримані або сплачені грошові кошти, і відображаються у фінансовій звітності того періоду, до якого вони відносяться).

Підпунктом 16.3 пункту 16 «Витрати облікової політики ПрАТ «Укртранслізинг» визначено що витрати визнаються при виконанні наступних умов:

сума витрат може бути достовірно оцінена;

якщо виникає зменшення в майбутньому економічних вигід, пов`язаних з зменшенням активу або збільшенням зобов`язань.

Витрати визнаються компанією в тому звітному періоді, в якому визнані доходи, для отримання яких вони понесені або коли стає очевидно, що дані витрати не приведуть до отримання будь-яких доходів незалежно від часу фактичної виплати грошових коштів або іншої форми їх оплати, коли економічні вигоди від їх використання зменшились або повністю спожиті.

Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом відповідного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони здійснені.

Із змісту Акту перевірки та пояснень позовної заяви вбачається, що ПрАТ «Укртранслізинг» до складу рядка 218 «Інші операційні витрати» Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2016 рік та відповідно до складу рядка 02 Декларації з податку на прибуток «Фінансовий результат і оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних стандартів бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» віднесено пеню по податку на прибуток, нараховану та списану з Товариства на підставі статті 129 Податкового кодексу України за деклараціями з податку на прибуток за 2013 рік від 27.02.2014 № , за 2014 рік від 27.02.2015 № у загальній сумі 412 549,58 грн, в тому числі за IV квартал 2016 року - 412 549,58 грн.

Згідно картки особового рахунку за платежем «Податок на прибуток підприємств організацій, що перебувають у державній власності» (код платежу - 11020100) станом з 01.01.2016 залишок несплаченої пені становить 18 306,12 грн.

Товариством у 2016 році сплачено пені у загальній сумі 18 306,12 грн за Податковими повідомленнями-рішеннями МГУ ДФС - Центральний офіс з ОВП від 11.06.2015 № № .

Крім того за період 2016 рік згідно картки особового рахунку нараховано пені у сумі ( - )38 089,12 грн.

Таким чином, ПрАТ «Укртранслізинг» віднесено до складу інших операційні витрат пеню по податку на прибуток, що була нарахована та сплачена у попередніх звітні (податкових) періодах у загальній сумі 412 549,58 грн, в тому числі за IV квартал 2016 року 412 549,58 грн (а.с. 19 зворот).

Як зазначає позивач, оскільки мав місце судовий розгляд питання оскарження ППР від 11.06.2015 № та № , а також правомірності нарахування пені, яку він не визнавав, то вона і не була відображена у складі витрат Товариства.

Відповідно до постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.07.2018 у справі за позовом ПрАТ «Укртранслізинг» до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників податків № 82512495/15 Податкові повідомлення-рішення від 11.06.2015 № та № скасовані (https://reyestr.court.gov.ua/Review/47907835).

Відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 17.12.2015 у справі № 82512495/15 касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Лізингова компанія «Укртранслізинг» задоволено. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2015 скасувано та залишино в силі постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.07.2015 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/54512490).

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 68, 72-74, 93-98,120) позивач у 2016 році неодноразово звертався до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників ДФС України (далі - МГУ ДФС) про стан виконання судових рішень у справі № 826/12495/15 та про з`ясування розміру пені за період з 30.01.2014 по 17.12.2015 нарахованої та стягнутої з Товариства.

Листом від 10.05.2016 № 10495/10/28-10-10-2-11 (а.с. 69-71) МГУ ДФС повідомило позивача про те, що 16.01.2016 було проведено виключення нарахувань по ППР від 11.06.2015 № та № та відповідно пеню в сумі 38 089,12 грн. Також в листі зазначено, що станом на 21.04.2016 пеня з податку на прибуток, яка залишається не скасованою відсутня. Щодо пені з податку на прибуток списаної за період з 30.03.2014 по 17.12.2015 розписані суми та періоди виникнення недоїмки та суми пені розраховані АІС «Податковий блок» на загальну суму 412 549,58 грн. Крім того, інформація в листі підтверджує, що податковий орган не здійснив дій по виключенню пені за період з 30.03.2014 по 17.12.2015.

Листом від 13.07.2016 № 15212/10/28-10-43-1-18 (а.с. 101-102) МГУ ДФС повідомило позивача про те, що скасовані в судовому порядку нарахування згідно з ППР та пеня нарахована по ППР, що виключені в ІКП (11020100-податок на прибуток), підлягають скасуванню.

Листом від 13.07.2016 № 15161/10/28-10-01-03-11 (а.с. 100) МГУ ДФС повідомило позивача про те, що скасуванню підлягає лише пеня, яка була нарахована на підставі ППР, інша пеня, яка нарахована в ІКП скасуванню не підлягає. Порядок скасування пені нормативно-правовими актами не передбачений (а.с. 100).

У відповідь на запит позивача (а.с. 120) листом від 16.09.2016 № 3534/10/28-10-07-02-14 (а.с. 121) МГУ ДФС надало позивачу інформацію з інтегрованої картки платника з податку на прибуток за період 01.01.2014 по 12.09.2016, а саме:

- станом на 31.12.2014 переплата становила 2 199 231 грн;

- станом на 31.12.2015 від`ємне сальдо розрахунків становило 1 619 602,54 грн, несплачена пеня 18306,12 грн, в тому числі нараховано основних платежів 5 618 166 грн та пені 38 089 грн, сплачено 3 418 935 грн, погашено пені 19 783 грн;

- станом на 12.09.2016 переплата становить 1 179 367,54 грн, в тому числі нараховано 40 436 457,92 грн (в тому числі зменшена сума за ППР на 1 619 042,08 грн), скасована сума нарахованої у минулому році погашеної пені 38 089,12 грн.

Означені вище обставини свідчать, що достовірна сума пені, яку було списано з ІКП (11020100 - податок на прибуток) за період з 30.03.2014 по 17.12.2015 та отримання підтвердження про неможливість скасування пені через відсутність нормативно-правових актів було встановлено позивачем у 2016 році, наслідком чого стало віднесення до складу інших операційних витрат пені по податку на прибуток, що була нарахована та сплачена у попередніх звітні (податкових) періодах у загальній сумі 412 549,58 грн, в тому числі за IV квартал 2016 року 412 549,58 грн.

З огляду на зазначене, суд констатує про безпідставність висновку податкового органу, викладеного в Акті перевірки, про заниження ПрАТ «Укртранслізинг» задекларованих показників у рядку 02 Декларації «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародна стандартів фінансової звітності» за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 на загальну суму 412 550 грн, в тому числі за IV квартал 2016 року - 412 550 грн.

А отже, висновок податкового органу, викладений в Акті перевірки, про порушення позивачем підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 42 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 634 936 грн є помилковим та безпідставним.

Враховуючи аналіз вказаних вище правових норм та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що прийняте на підставі Акту перевірки від 14.05.2019 № 464/26-15-14-06-02/30674235 Податкове повідомлення-рішення від 07.06.2019 № було прийнято податковим органом безпідставно та необґрунтовано. А отже, воно підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

За вказаних вище обставин, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів та зважаючи на аналіз чинного законодавства, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправним та скасування ППР Головного управління ДФС у м. Києві від 07.06.2019 № .

Керуючись статтями 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Лізингова компанія «Укртранслізинг» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 07.06.2019 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві на користь Приватного акціонерного товариства «Лізингова компанія «Укртранслізинг» судовий збір в сумі 10835,31 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Лізингова компанія "Укртранслізинг", вул. Євгена Коновальця, 32Г, 8, м. Київ, 01133, .

Відповідач: Головне управління ДФС у м. Києві, вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, .

Дата складення повного рішення суду - 19.05.2025.

Суддя Ю. О. Скалозуб