Справа № 591/10298/23
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 р.Справа № 591/10298/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 27.02.2025, головуючий суддя І інстанції: Клименко А.Я., м. Суми, повний текст складено 09.03.25 по справі № 591/10298/23

за позовом ОСОБА_1

до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулась до Зарічного районного суду м.Суми з позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради (далі відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради №1034 від 02.11.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 156 КУпАП.

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 27 лютого 2025 року у справі № 591/10298/23 відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення у справі, просила суд апеляційної інстанції скасувати рішення Зарічного районного суду м.Суми від 27 лютого 2025 року у справі № 591/10298/23 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивачем вказано, що суб`єктом правопорушення за ч.2 ст.156 КУпАП є саме працівник підприємства (організації), а не працівник фізичної особи підприємця, яким є позивач, у зв`язку з чим до останньої не може бути застосована адміністративна відповідальність за частиною другою статті 156 КУпАП.

Також за позицією позивача протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №913668 від 19.10.2023 містив ряд недоліків, зокрема:

- у протоколі вказано нерозбірливо ім`я та по батькові особи що склала протокол;

- в графі протоколу «дата та місце народження» не вказано місце народження особи;

- в графі протоколу «місце роботи (навчання), посада», не вказано місце роботи особи;

- в графі протоколу «назва документа, серія №, ким і коли виданий» не вказано назву документу, ким і коли такий документ виданий;

- в протоколі відсутні відомості (посилання на докази), які підтверджують факт продажу тютюнових виробів; відсутні свідки; документи, що підтверджують продаж; посилання в протоколах на додатки, що долучаються як докази продажу;

- в графі протоколу «до протоколу додається» вказано: копії документів, пояснення. При цьому, не вказано відомості що дають змогу ідентифікувати документи, копії яких долучено. Для письмових документів це: назва документа, номер, дата документа. Для електронних документів: назва файлу, формат файлу, розмір файлу, дата і час створення або редагування файлу, носій інформації (жорсткий диск, флешнакопичувач тощо) з його ідентифікуючими характеристиками, електронний підпис.

Відповідач на апеляційну скаргу надав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у них докази, обговоривши підстави та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог поданої позивачем апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 6800 грн., за те, що вона 19.10.2023 об 11-50 години, знаходячись на своєму робочому місці в тютюновому кіоску, розташованому за адресою: м. Суми, вул. Миру, 21, здійснила продаж цигарок «Вінстон» вартістю 90 грн., неповнолітній особі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута адміністративною комісією в межах її повноважень, при цьому були з`ясовані та враховані всі обставини справи та пояснення правопорушника, та прийнято рішення про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУапАП. При розгляді справи адміністративною комісією були досліджені письмові докази, була присутня сама ОСОБА_1 , надали пояснення працівники поліції та компакт-диск з відеоматеріалом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова винесена адміністративною комісією при виконкомі Сумської міської ради у справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 гривень є законною та не підлягає скасуванню, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Переглядаючи оскаржуване рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Приписами статей 213, 215, 218, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП) визначено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад. Адміністративні комісії утворюються відповідними органами місцевого самоврядування у складі голови, заступника голови, відповідального секретаря, а також членів комісії. Порядок діяльності адміністративних комісій встановлюється цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

Адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною другою статті 156 КУпАП.

За частиною другою статті 156 КУпАП передбачена відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, у вигляді накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто продаж працівником підприємства торгівлі алкогольних напоїв та тютюнових виробів особі, яка не досягла 18-річного віку є складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 156 КУпАП.

При цьому, суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною другою статті 156 КУпАП, є працівник підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування.

Згідно з приписами частини першої статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особами, які не досягли 18 років та особам, які не досягли 18 років.

Згідно частин п`ятої та шостої вказаної вище статті, якщо у продавця пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння виникли сумніви щодо досягнення 18-річного віку покупцем, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні, слабоалкогольні напої, вина столові, тютюнові вироби, електронні сигарети, рідини, що використовуються в електронних сигаретах, та пристрої для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, продавець зобов`язаний звернутися до такого покупця з вимогою пред`явити паспорт громадянина України або інший документ, що підтверджує його вік. У разі відмови покупця надати такий документ забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння такій особі.

Як визначено статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що 19.10.2023 об 11-50 години, знаходячись на своєму робочому місці в тютюновому кіоску, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 здійснила продаж цигарок «Вінстон» вартістю 90 грн., неповнолітній особі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за що постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради №1034 від 02 листопада 2023 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 6800 грн.

Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 156 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №913668 від 19 жовтня 2024 року (а.с. 9), складеним інспектором СЮП ВП Сумського РУП ГУНП в Сумській області лейтенантом поліції Самусенко В.А. про те, що 19.10.2023 об 11:50 год, знаходячись на своєму робочому місці в тютюновому кіоску, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 здійснила продаж цигарок «Вінстон» вартістю 90 грн., неповнолітній особі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 156 КУпАП;

- копією ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, виданої Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 (а.с. 34 );

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , з яких вбачається, що 19.10.2024 близько 11:50 год вона перебуваючи в АДРЕСА_1 , у справах, вирішила придбати цигарки та прийшла до найближчого кіоску за вищевказаною адресою. Продавець кіоску документи в неї не запитувала та здійснила продаж цигарок марки «Вінстон», вартістю 90 гривень В подальшому до ОСОБА_2 підійшли працівники поліції з метою перевірки документів та далі їй було роз`яснено відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення. Кошти продавець кіоску у сумі 90 гривень їй повернула. Також в даних поясненнях міститься примітка, що допит неповнолітньої проведено за участі психолога (а.с. 11, 29);

- копією паспорта ОСОБА_2 , 21.06.2006 з якого вбачається, що останній станом на 19.10.2024 не виповнилось 18-ти років (а.с. 28 зворот);

- відеозаписом на якому відображено, що ОСОБА_1 не заперечує факту продажу тютюнових виробів ОСОБА_2 .

Враховуючи вищезазначені докази в своїй сукупності, колегія суддів вважає, що адміністративною комісією було прийнято обґрунтоване рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки перелічені вище докази, що містяться в матеріалах справи, підтверджують факт продажу тютюнових виробів особі, що не досягла 18-річного віку, та підтверджують наявність у діях позивача складу правопорушення, передбаченого частиною другою статті 156 КУпАП.

В той же час, зауваження позивача про неможливість притягнення її до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 156 КУпАП, адже вона не є суб`єктом відповідного правопорушення, колегія суддів вважає безпідставними виходячи з наступного. Так, позивач не заперечує, що вона перебувала на момент вчинення інкримінованого їй адміністративного правопорушення у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 . Отже позивач була працівником вказаної фізичної особи-підприємця, яка у свою чергу веде підприємницьку діяльність з організації торгівлі тютюновими виробами. Таким чином, позивач як продавець кіоску та працівник фізичної особи-підприємця підпадає під визначення «працівник організації торгівлі» та відповідно є суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною другою статті 156 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги позивача про наявність ряду зауважень до протоколу серії ВАВ №913668 від 19 жовтня 2024 року, колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Так, відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно приписів статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою. яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також, працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки. відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В той же час, дані, що містяться в протоколі, в силу вимог статті 251 КУпАП, є доказами, які підлягають оцінці в порядку ст. 252 цього ж кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Між тим, складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності наряду з іншими доказами.

До схожих висновків прийшла Велика Палата Верховного Суду у справі №712/7385/17 (постанова від 13 березня 2019 року) та Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 752/5417/19 (постанова від 22 червня 2023 року).

Як встановлено з матеріалів справи, зокрема, протоколу засіданні адміністративної комісії, в ході розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, окрім протоколу, було досліджено і інші докази на підтвердження факту скоєного правопорушення, а саме, копія ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, виданої ФОП ОСОБА_3 (а.с. 34 ), письмові пояснення ОСОБА_2 (а.с. 11, 29), копія паспорту ОСОБА_2 (а.с. 28 зворот) та відеозапис, і відповідно за результатами аналізу всіх даних було прийнято рішення про застосування адміністративного стягнення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що зауваження до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАВ №913668 від 19 жовтня 2024 року, який є доказом, не спростовують встановлених адміністративною комісією обставин щодо наявність факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за наявності іншим доказів, що підтверджують вину позивача у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Водночас, недоліки протоколу (нерозбірливе написання ім`я та по батькові особи що склала протокол; відсутність дати та місця народження, місця роботи, не зазначення назву документу, ким і коли такий документ виданий; відсутні відомості про докази) не є суттєвими та такими, що не впливають на обставини інкриміновано позивачу складу адміністративного правопорушення.

Інші доводи на, які посилався заявник апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Разом з тим, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно частини першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 27.02.2025 по справі № 591/10298/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова