Справа № 157/518/25
Суддя: Антонюк О. В.
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/518/25
Провадження №2-а/157/68/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Кисляка Я.С.,

представника позивача Сотнік К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позов шляхом подання в електронній формі через електронний кабінет позовної заяви, що підписана електронним цифровим підписом його представником адвокатом Сотнік К.А., повноваження якої підтверджуються ордером серії АС № 1133321 від 25 березня 2025 року, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18 березня 2025 року серії ВН № 144 про притягнення його ( ОСОБА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КпАП України та закрити провадження у справі, а також стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати. В обґрунтування вимог зазначає, що відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 після досягнення 25 років не звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 для взяття на військовий облік військовозобов`язаних, отримання військово-облікового документу, на вимогу уповноваженої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 14.03.2025 року о 12 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 не пред`явив військово-обліковий документ. Згідно з пунктом 3 абзацу 3 постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559 «Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів» відповідність відомостей, зазначених у військово-обліковому документі на бланку, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, перевіряється через: електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ (орган СБУ, розвідувальний орган). Згідно з пунктом 6 зазначеного вище порядку військово-обліковий документ в електронній формі формується засобами: Електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зокрема з використанням його мобільного додатка; Державного вебпорталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони; Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації). «Резерв+» - український мобільний застосунок, розроблений Міністерством оборони України. Випуск відбувся 18 травня 2024 року. Застосунок дає змогу призовникам, військовозобов`язаним та резервістам оновити свої облікові дані та отримати електронний військово-обліковий документ. Згідно з інформацією з «Резерв+» ОСОБА_1 має військово-обліковий документ, сформований 16.07.2024; перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , ВОС: 956647; категорія обліку військовозобов`язаний, наявна відстрочка: згідно з пунктом 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», дані оновлено 16.07.2024 (вчасно). Тобто твердження, які зазначені в постанові ВН № 144 від 18.03.2025 про відсутність військово-облікового документа є безпідставним, оскільки сформований формат, електронний військово-обліковий документ був 16.07.2024, тобто на час розгляду протоколу, який відбувся в приміщенні ТЦК, позивач мав електронний військово-обліковий документ в телефоні, а саме в застосунку Резерв + з QR- кодом для зчитування, який діє з 18 червня 2024 року в Україні. Однак, інформація із застосунку резерв + службовою особою ТЦК та СП не взята до уваги, оскільки сам документ не був роздрукованим. Згідно з абзацом 2 пункту 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Зазначені вимоги закону під час перевірки документів уповноваженим представником ТЦК та СП не були дотримані. Крім того, згідно з приміткою статті 210 КпАП України положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Що стосується повідомлення про дату та час місця розгляду справи: позивач завчасно не повідомлявся про розгляд справи, а був поставлений перед фактом, що справа по ньому розглянута та надано постанову для оплати штрафу. Як наслідок таких незаконних дій позивач був позбавлений права мати професійну правничу допомогу та мати можливість вільно надати пояснення без тиску з боку працівників ТЦК та СП.

Ухвалою судді від 28 березня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та у справі відкрито провадження.

У відзиві на позов представник відповідача - начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 просить у позові відмовити та в обґрунтування заперечення зазначає, що в ході уточнення облікових даних було встановлено, що ОСОБА_1 не уточнив персональні дані в терміни, передбачені законодавством, та не мав при собі військово-обліковий документ. Зважаючи на факт порушення, з метою його фіксації, того ж дня, 18 березня 2025 року, стосовно громадянина ОСОБА_1 було складено протокол №144 про адміністративне правопорушення у зв`язку з порушенням вищевказаним громадянином правил військового обліку. Протокол ВН №144 було складено за особистої присутності громадянина ОСОБА_1 . В даному протоколі було зафіксовано факт не вчасного уточнення персональних облікових даних позивачем. Вказано, що своїми діями порушив вимоги ч. 1, ч. 3 ст. 1, п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п. 1, 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, згідно з якими взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: 1) перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу); 10-1) у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану: мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон. Також, в даному протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 12 год 18.03.2025. Зі змістом даного протоколу позивач ознайомився, що підтверджується його особистими підписами в протоколі. Громадянину ОСОБА_1 було роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КпАП України. За результатами розгляду адміністративної справи була винесена постанова ВН №144 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: с. Піщане, Камінь-Каширський район, Волинська область, за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КпАП України. Даною постановою на ОСОБА_1 накладено мінімальний штраф у сумі 17 000 грн. Постанова ВН №144, як і протокол, передбачає притягнення до адміністративної відповідальності згідно з ч. 3 ст. 210 КпАП України, що передбачає порушення правил військового обліку. Законодавством чітко визначено терміни для оновлення облікових даних: вони мали чіткі межі - з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року (60 днів) та способи уточнення: через центр надання адміністративних послуг (як підтвердження витяг про уточнення); через оновлення в застосунку (витяг із «Резерву+») або особисто в ТЦК та СП, тоді в реєстрі «Оберіг» містилася б відмітка. Адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КпАП України, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. При цьому, КпАП України не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом у кожному конкретному випадку індивідуально. Триваюче правопорушення це проступок, пов`язаний з тривалим неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом усього часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми. На підставі вищевикладеного, вважає, що вищевказане адміністративне правопорушення є триваючим і було виявлене 18.03.2025, тобто вже після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3696 IX від 09.05.2024р., а тому ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності саме за ч. 3 ст. 210 КпАП України в межах строку накладення адміністративного стягнення. Позивачем не наведено жодного достатнього аргументу про дотримання ним вимог законодавства про військовий обов`язок в особливий період. Відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності дотримані усі вимоги законодавства, адміністративне стягнення накладене на позивача відповідно до вимог КпАП України. Також необхідно зазначити, що позивач під час складення протоколу про адміністративне правопорушення не заперечував факту порушення чинного законодавства, а зазначив про те, що йому не було відомо про терміни, встановлені законом. Вважає постанову ВН №144 правомірною та такою, що була винесена відповідно до норм чинного законодавства. Притягнення до відповідальності категорії осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КпАП України, в умовах воєнного стану є актуальними як ніколи. Адже притягнення до відповідальності саме цієї категорії осіб вказує, наскільки важливим є виконання військового обов`язку та дотримання правил військового обліку громадянами в умовах особливого періоду.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Сотнік К.А. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з викладених у позовній заяві підстав і пояснила, що позивач сумлінно оновив у встановлений законом строк свої дані, з`явився по повістці до РТЦК та пред`явив військово-обліковий документ, сформований ним 16 липня 2024 року. На військовий облік позивач був взятий ще у 2003 році. Під час винесення оскаржуваної постанови позивачу ніхто не пропонував дати пояснення. Крім того, представник позивача Сотнік К.А. пояснила і те, що у позовній заяві помилково зазначено позивача по батькові як ОСОБА_4 замість правильного ОСОБА_5 .

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 серії ВН № 144 від 18 березня 2025 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень.

У цій постанові зазначається: « ОСОБА_7 після досягнення 25 років, в період із 19 травня 2024 року до 14 березня 2025 року, не звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 для взяття на військовий облік військовозобов`язаних, отримання військово-облікового документу, на вимогу уповноваженої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 14 березня 2025 року о 12 год 00 хв в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_1 не пред`явив військово-обліковий документ, чим порушив вимоги ч. 1, ч. 3 ст. 1, п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п. 1, 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, згідно з якими взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: 1) перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу); 10-1) у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану: мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон. Відповідальність за встановлене правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення».

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. ч. 2, 3 ст. 90 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Як вбачається з ч. 2 ст. 70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, однак не надав суду жодних доказів на підтвердження наведених у цьому відзиві обставин і не повідомив про причини неможливості їх подання.

Суду не надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке на останнього було накладено адміністративне стягнення.

Разом з тим, позивачем на спростування зазначених у оскаржуваній постанові обставин надано витяг із застосунку «Резерв+», з якого вбачається, що позивач ОСОБА_1 16 липня 2024 року уточнив свої персональні дані. З цього витягу також вбачається, що позивач ОСОБА_1 05 березня 2025 року пройшов військово-лікарську комісію. Крім цього, у витягу зазначається звання, номер ВОС, номер в реєстрі Оберіг, наявність у позивача відстрочки до 08.05.2025 на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно з пунктами 2, 9 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ №559 від 16.05.2024 року, військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації). Військово-обліковий документ в електронній формі та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КпАП України та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень належить скасувати і провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Частиною 1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки вимоги позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволені повністю, тому належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача понесені останнім судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 у справі про адміністративне правопорушення серії ВН № 144 від 18 березня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КпАП України адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Дата складення повного судового рішення 02 травня 2025 року.

Головуючий:О.В. Антонюк