Справа № 440/6888/25
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 травня 2025 рокум. ПолтаваСправа №440/6888/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача, адвоката Шаталової Олени Володимирівни про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду 19.05.2025 звернулась адвокат Шаталова Олена Володимирівна з позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому позивач просив:

визнати протиправними дії комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову за мобілізацією на підставі пункту 5 частини першої статті 23 Закону України від 21.10.1993 №3543-XII "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію";

зобов`язати комісію ІНФОРМАЦІЯ_2 оформити ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації шляхом направлення йому на поштову адресу: АДРЕСА_1 довідки про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 5 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

19.05.2025 позов за результатами автоматизованого розподілу переданий судді Кукобі О.О.

Разом з позовною заявою представник позивача надала заяву про забезпечення позову, у якій просила заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії щодо призову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на військову службу за мобілізацією, до моменту набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, зобов`язання вчинити певні дії.

Мотивуючи необхідність вжиття судом заходів забезпечення позову представник позивача зазначила, що ОСОБА_1 одружений з гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та подружжя спільно виховує й утримує доньку дружини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є особою з інвалідністю з дитинства, має тяжке захворювання, перебуває під диспансерним наглядом лікаря. Відомості про батька неповнолітньої ОСОБА_4 у свідоцтві про народження вказані зі слів матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Батько дитини участь у її вихованні не приймає, не утримує. Дружина позивача - ОСОБА_2 також перебуває під диспансерним наглядом лікаря та періодично потребує лікування у спеціалізованих закладах охорони здоров`я. Батько дружини, ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , а мати - ОСОБА_6 є пенсіонером та не здатна самостійно утримувати неповнолітню онуку ОСОБА_3 . Також подружжя мають спільного сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

З урахуванням наведеного, представник позивача зауважила, що ОСОБА_1 фактично єдиний утримує дитину з інвалідністю, а тому має право на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з підстави, передбаченої пунктом 5 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Однак, протокольним рішенням комісії ІНФОРМАЦІЯ_8 від 11.04.2025 ОСОБА_1 відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період з підстави, передбаченої пунктом 5 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", оскільки відсутній родинний зв`язок заявника та неповнолітньої дитини з інвалідністю.

Представник позивача вважала, що оскільки відповідач відмовив у наданні позивачу відстрочки від призову, існує реальна загроза призову позивача на військову службу, що унеможливить захист його права на отримання відстрочки.

Згідно з частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

За змістом пункту 10 частини першої статті 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши подану заяву разом з доданими до неї матеріалами, суд дійшов такого висновку.

Частиною першою статті 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини другої цієї статті, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Зазначені вище підстави є оціночними, а тому при розгляді та вирішенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

У силу пункту 2 частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено забороною відповідачу вчиняти певні дії.

А відповідно до частини другої цієї статті, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з відповідними наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема, зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Забезпечення позову це фактично гарантія майбутнього виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Відповідні заходи здійснюються до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду, якщо його буде ухвалено на користь позивача.

Суд враховує, що в матеріалах справи наявна копія повідомлення від 11.04.2025 за вих.№7/2712 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 , яким позивача повідомлено про розгляд його заяви про надання відстрочки та ухвалення рішення, оформленого протоколом від 11.04.2025 №13, про відмову у наданні відстрочки.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину з інвалідністю віком до 18 років.

Позивач наполягає на наявності підстав для надання йому відстрочки з огляду на виховання ним доньки дружини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , якій встановлена інвалідність з дитинства.

У матеріалах позову наявні копії:

- свідоцтва про шлюб, укладений 28.06.2024 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- свідоцтва про народження ОСОБА_4 та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, де зазначено, що відомості про батька дитини внесені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України;

- посвідчення серії НОМЕР_2 дитини з інвалідністю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- довідки КНП "Оржицька лікарня" Оржицької селищної ради Полтавської області від 06.01.2025 №312, виданої ОСОБА_2 , із зазначенням медичного діагнозу та відомостей про перебування під диспансерним наглядом;

- довідки КНП "Оржицька лікарня" Оржицької селищної ради Полтавської області від 06.01.2025 №312, виданої ОСОБА_2 , із зазначенням медичного діагнозу та відомостей про перебування під диспансерним наглядом;

- довідки КНП "Оржицька лікарня" Оржицької селищної ради Полтавської області від 06.01.2025 №313, виданої ОСОБА_4 , із зазначенням медичного діагнозу та відомостей про перебування під диспансерним наглядом;

- довідок, виданих виконавчим комітетом Оржицької селищної ради, від 17.04.2025 №15.4.1-24/25 про склад сім`ї ОСОБА_1 , від 17.04.2025 №15.4.1-24/24 про те, що ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 виховує дитину з інвалідністю - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- свідоцтва про народження ОСОБА_2 , де батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;

- свідоцтва про смерть ОСОБА_5 (батько дружини позивача);

- паспорта громадянина України ОСОБА_6 (мати дружини позивача), ІНФОРМАЦІЯ_9 , та довідки ГУПФ України в Полтавській області про перебування ОСОБА_6 на обліку, як отримувача пенсії за віком з 02.08.2014;

- трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 із записом від 07.04.2025 про прийняття позивача на роботу підсобним робітником у ТОВ "Молочна легенда" ().

Таким чином, доданими до позовної заяви документами підтверджено, що подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно виховують неповнолітню доньку дружини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , якій встановлена інвалідність з дитинства.

Відомості про батька ОСОБА_8 відсутні.

Дружина позивача перебуває під диспансерним наглядом лікаря та потребує лікування у спеціалізованих закладах охорони здоров`я.

Подружжя спільно виховують малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Батько дружини позивача (дід неповнолітньої ОСОБА_8 ) помер.

Мати дружини позивача (баба неповнолітньої ОСОБА_8 ) є пенсіонером, проживає окремо.

Позивач працевлаштований, тоді як дружина позивача не працює.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 16.01.2025 позивачу надано відстрочку від призову на військову службу з підстави, передбаченої п. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", до 08.05.2025, що підтверджено відомостями із застосунку "Резерв+".

Водночас листом ІНФОРМАЦІЯ_8 від 11.04.2025 за вих.№7/2712 позивача повідомлено про розгляд його заяви про надання відстрочки та ухвалення рішення, оформленого протоколом від 11.04.2025 №13, про відмову у наданні відстрочки.

Заява ОСОБА_1 від 18.04.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період отримана ІНФОРМАЦІЯ_10 24.04.2025, однак про її розгляд позивача не повідомлено.

Позивач 24.03.2025 пройшов медичний огляд ВЛК, за результатами якого визнаний придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони.

До позовної заяви додано повістку від 17.04.2025 №3215660, якою ОСОБА_1 повідомлено про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ) 27.04.2025 о 09:00 для уточнення даних.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє донині.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Указом Президента України від 15.04.2025 №235/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 16.04.2025 №4356-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 9 травня 2025 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 15.04.2025 №236/2025 "Про продовження строку проведення загальної мобілізації", затвердженого Законом України від 16.04.2025 №4357-IX, продовжено з 9 травня 2025 року строк проведення загальної мобілізації на 90 діб.

Таким чином, наразі строк дії на території України воєнного стану та проведення загальної мобілізації продовжено до 06.08.2025 включно.

У силу частини дев`ятої статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці - особи, які проходять військову службу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

З аналізу зазначених норм слідує, що військовозобов`язані, які були призвані на військову службу під час мобілізації, в особливий період, набувають нового юридичного статусу - військовослужбовці. При цьому особа, яка має право на відстрочку і бажає скористатись цим правом, не повинна підлягати призову на військову службу під час мобілізації.

За своєю правовою природою мобілізація особи супроводжується, в тому числі, виданням відповідного наказу, який є актом індивідуальної дії, і за усталеною судовою практикою не підлягає оскарженню, оскільки є реалізованим.

Таким чином, суд дійшов висновку, що якщо заявника буде призвано на військову службу під час мобілізації в особливий період, він набуде нового юридичного статусу військовослужбовця, що унеможливить реалізацію права на відстрочку, у разі встановлення наявності у нього такого права, а також унеможливить виконання рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, оскільки надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації особі, яка вже є військовослужбовцем, є неможливим.

При цьому суд враховує висновок Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних відносинах, викладений у постанові від 11.04.2024 у справі №520/7954/22.

Фактично, у разі задоволення позову в цій справі, не можливо буде виконати рішення суду, що виключає доцільність існування самого позову, оскільки в такому випадку суд не надасть ефективного захисту потенційно порушеному праву, що є неприпустимим.

З урахуванням викладеного, з огляду на вищезазначені приписи законодавства, суд дійшов висновку, що заявником доведено умову застосування заходів забезпечення позову, а саме - доведено, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд звертає увагу, що розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову не передбачає надання оцінки правомірності дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а спрямований виключно на забезпечення захисту прав, свобод та інтересів позивача на час розгляду справи. Тобто виключно за результатами розгляду справи по суті судом надається повна, всебічна та об`єктивна оцінка оскаржуваному рішенню, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Вжиття заходів забезпечення позову у запропонований заявником спосіб не суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову та забезпечить ефективність судового захисту, у разі задоволення позовних вимог. Водночас такий захід забезпечення позову відповідає положенням КАС України та не відноситься до переліку заборон щодо забезпечення позову, передбачених цим Кодексом.

Згідно з Рекомендацією NR (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом міністрів Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Суд також наголошує, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Суд розуміє, що забезпечення мобілізації в Україні є надважливим завданням у воєнний час, однак, у цьому випадку, мобілізація має становити баланс між приватним інтересом мобілізованого та публічним інтересом держави. Віднайти такий баланс можливо лише після розгляду справи по суті та прийняття судового рішення.

При вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти та дійшов висновку, що вжиття вказаних заходів забезпечення позову буде мати наслідком виключно збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Водночас невжиття таких заходів, очевидно, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів заявника, на захист яких заявлено позов, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, в тому числі матеріальних.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне задовольнити заяву представника позивача та забезпечити позов шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії щодо призову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на військову службу під час мобілізації до набрання законної сили судовим рішення в адміністративній справі №440/6888/25.

Суд звертає увагу на приписи статті 156 КАС України, відповідно до яких ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Керуючись статтями 2, 5, 150-156, 241, 243, 248, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача, адвоката Шаталової Олени Володимирівни про забезпечення позову у справі №440/6888/25 задовольнити.

Заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії щодо призову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на військову службу під час мобілізації до набрання законної сили судовим рішення в адміністративній справі №440/6888/25.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом.

Позивач (заявник, стягувач): ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач (боржник): ІНФОРМАЦІЯ_12 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_4 ; АДРЕСА_2 ).

Допустити ухвалу до негайного виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвалу суду не вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Олександр КУКОБА