Справа № 640/4674/22
Суддя: О.М. Качанок
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

19 травня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/4674/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Качанок О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Київської міської ради (далі - відповідач 1), Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича (далі - відповідач 2), з такими вимогами:

- визнати бездіяльність органу місцевого самоврядування в особі Київської міської ради (Київрада) у неприйнятті рішення за результатами розгляду клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки, реєстраційний № 687880177 від 09.11.2020 - протиправною та незаконною;

- визнати бездіяльність Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича у незабезпеченні належного виконання повноважень Київської міської ради та виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у сфері земельних відносин в частині прийняття у встановлений законом строк рішення за результатами розгляду клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки, реєстраційний № 687880177 від 09.11.2020 - протиправною та незаконною;

- зобов`язати орган місцевого самоврядування в особі Київської міської ради (Київрада) прийняти рішення про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки згідно з клопотанням, реєстраційний № 687880177 від 09.11.2020 з урахуванням висновків суду;

- зобов`язати Київського міського голову Кличка Віталія Володимировича забезпечити виконання повноважень Київської міської ради та виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у сфері земельних відносин в частині прийняття у встановлений законом строк рішення за результатами розгляду клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки, реєстраційний № 687880177 від 09.11.2020, шляхом невідкладного розгляду проекту рішення Київської міської ради «Про надання громадянину ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 » (справа 687880177, доручення заступника міського голови - секретаря Київської міської ради від 29.12.2020 № 08/231-265/ПР) на найближчому пленарному засіданні ради.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.02.2022 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач бажаючи реалізувати своє право, передбачене статтею 14 Конституції України на приватизацію землі, маючи першочергове право на одержання земельної ділянки, відповідно до Земельного кодексу України та Закону України «Про землеустрій», Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 № 241/2463, звернувся до Київської міської ради з вмотивованим письмовим клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 (кадастровий квартал 62:492, згідно містобудівного кадастру м. Києва, КОАТУУ: , орієнтовним розміром 0,06 гектарів (600 кв.м.) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код цільового призначення згідно класифікації видів цільового призначення земель - 02.01).

Клопотання від 09.11.2020 цього ж дня було прийнято Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та обліковано за реєстраційним номером 687880177.

До клопотання від 09.11.2020 № 687880177 позивач додав підтверджуючі документи на 8 аркушах, у тому числі графічні матеріали, на яких зазначив бажане місце розташування земельної ділянки.

Водночас, у вказаному клопотанні позивач повідомив відповідачу про те, що при вирішенні клопотання бажає брати участь в пленарному засіданні Київської міської ради.

Проте, на час подання позовної заяви відповідач 1 та відповідач 2 для участі в пленарному засіданні Київської міської ради позивача не запрошували, про дату та час розгляду по суті клопотання від 09.11.2020 № 687880177 не повідомляли.

Позивач вказав, що Департамент земельних ресурсів підготував проект рішення Київської міської ради «Про надання громадянину ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 ».

При цьому, виключно міську раду закон уповноважує на пленарному засіданні розглянути питання про регулювання земельних відносин. Завершенням такого розгляду є прийняття відповідачем 1 на пленарному засіданні адміністративного акту.

Позивач вважає, що не надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є втручанням у право позивача на мирне володіння майном, оскільки останній мав законне сподівання на отримання вказаної земельної ділянки, передумовою отримання якої є отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо її відведення в порядку і в строки, про які зазначено в Земельному кодексі України.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду.

Відповідач 1 заперечував проти задоволення позовних вимог, про що 01.07.2022 надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.

На адресу Київської міської ради позивачем було подано клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Зазначене клопотання розглянуто Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

За результатами розгляду вищевказаного клопотання Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) підготовлено проект рішення Київської міської ради «Про надання громадянину ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 », який переданий на розгляд до Київської міської ради, відповідно до Регламенту Київської міської ради, затвердженого рішенням Київської міської ради від 07.07.2016 № 579/579 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин).

Водночас відповідач 1 вказав, що постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» від 11 березня 2020 року № 211 (з подальшими змінами) установлено на всій території України карантин.

Окрім того, з 24 лютого 2022 року Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 на всій території України введено воєнний стан.

Відповідач 1 є органом місцевого самоврядування, що залучений до реалізації та здійснення передбачених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів і повноважень воєнного стану, пріоритетними при проведенні пленарних засідань ради є заходи спрямовані на забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Вищевказані обставини, є надзвичайними, невідворотними, об`єктивними та форс-мажорними, що, в свою чергу, сповільнило процес прийняття відповідного рішення відповідачем 1.

Враховуючи вищезазначене, проект рішення Київської міської ради «Про надання громадянину ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 » знаходиться на розгляді постійної комісії Київської міської ради з питань архітектури, містобудування та земельних відносин.

Також відповідач вказав, що позивач мав право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу відповідачем, однак, він не вчинив жодних альтернативних дій, передбачених законодавством щодо отримання такого дозволу.

Відповідач 2 також заперечував проти задоволення позовних вимог, про що 27.06.2022 надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.

Позивач звернувся до Київської міської ради із клопотанням від 09.11.2020 № 687880177 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 .

Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в межах повноважень підготовлено проект рішення «Про надання громадянину ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 ».

Листом Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.12.2020 № 05715-СЛ-13623 зазначений проект рішення разом з додатками направлено до Київського міської ради відповідно до пункту 3 статті 26 Регламенту Київської міської ради, затвердженого рішенням Київської міської ради від 07.07.2016 № 579/579 (що діяв момент виникнення спірних правовідносин) для подальшого опрацювання Київською міською радою.

Відповідно до резолюції заступника міського голови - секретаря Київської міської ради Бондаренка В.В. від 29.12.2020 № 08/231-265/ПР, вказаний проект рішення доручено розглянути в установленому законом порядку.

Станом на теперішній час, проект перебуває на розгляді постійної комісії Київської міської ради з питань архітектури, містобудування та земельних відносин.

Відповідач 2 вказує, що після погодження профільною комісією проекту рішення та включення його до порядку денного пленарного засідання, Київський міський голова здійснює забезпечення проведення пленарного засідання, на якому Київська міська рада колегіально шляхом голосування приймає відповідні рішення в установленому законом порядку.

Таким чином, Київським міським головою ОСОБА_2 не порушено права та законні інтереси позивача, а звернення позивача до суду є необґрунтованим та передчасним.

На виконання приписів пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» адміністративну справу № 640/4674/22 передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду, яким прийнято справу до провадження та продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Також судом було запропоновано учасникам справи, у строк протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про прийняття справи до провадження, надати суду письмові пояснення та/або заяву у разі зміни фактичних обставин по даній справі, вибуття, необхідності залучення або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, а також в разі врегулювання спору на даний момент.

Письмових пояснень або заяв щодо вказаних обставин від сторін не надходило.

06.03.2025 від представника відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому наведено подібні доводи, що й у вищевказаному відзиві відповідача 2 від 27.06.2022. При цьому, додатково вказано, що Київський міський голова не включений до складу відповідних постійних комісій, оскільки зазначене не входить до його компетенції згідно з законом.

У свою чергу, Київський міський голова в межах своїх повноважень здійснив всі необхідні заходи для того, щоб проект рішення перебував на розгляді Київської міської ради під час пленарних засідань, що підтверджується матеріалами справами.

При цьому, прийняття рішення про передачу земельних ділянок будь-яким фізичним або юридичним особам здійснюється за результатами розгляду Київською міською радою відповідного проекту рішення як колегіального органу шляхом голосування, до якої входять депутати місцевої ради, а не Київським міським головою одноособово.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є ветераном військової служби, учасником бойових дій, що підтверджується паспортом громадянина України, карткою платника податків, посвідченням серії НОМЕР_2 та посвідченням серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 звернувся до Київської міської ради із клопотанням про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 (зареєстроване 09.11.2020 за № 687880177).

Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) підготовлено проект рішення Київської міської ради від 29.12.2020 № 08/231-265/ПР «Про надання громадянину ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 » та пояснювальну записку від 20.11.2020 № ПЗН-13623 до вказаного проекту рішення.

Вказані документи разом з іншими матеріалами направлені на адресу заступника міського голови - секретаря Київської міської ради, що підтверджується листом Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.12.2020 № 05715-СЛ-13623.

При цьому, як станом на день подання цього позову, так і станом на момент розгляду цієї справи, Київською міською радою не розглянуто клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідного рішення за результатами розгляду клопотання прийнято не було.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам) справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Пунктами «а» - «в» статті 9 ЗК України визначено, що до повноважень Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин на їх території належить: розпорядження землями територіальної громади міста, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

За змістом частин 6, 7 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

В свою чергу, обов`язковим є прийняття у місячний строк відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням підстав такої відмови.

Бездіяльність органу місцевого самоврядування щодо не прийняття відповідного рішення протягом установленого законом строку є протиправною та порушує, передбачені ЗК України права особи, зацікавленої в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки.

Матеріалами справи підтверджується та сторонами не заперечується, що позивач звернувся до Київської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 09.11.2020 № 687880177.

Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) підготовлено відповідний проект рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та пояснювальну записку до цього проекту рішення, які направлені до Київської міської ради.

Однак, відповідачем 1 до теперішнього часу не розглянуто клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та відповідного рішення, за результатами розгляду клопотання, не прийнято.

Доводи відповідача про те, що позивач не був позбавлений права самостійно замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, на підставі частини 7 статті 118 ЗК України, є незмістовними, оскільки не спростовують факту не розгляду відповідачем вищевказаного клопотання позивача та наведені обставини жодним чином не звільняють відповідача від обов`язку щодо розгляду такого клопотання.

Також слід вказати, що цією нормою закріплено виключно право, а не обов`язок громадянина замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу та жодним чином не позбавляє його права на отримання від уповноваженого органу після спливу місячного строку дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні, а також права на судовий захист у випадку неможливості реалізації права на отримання відповідного дозволу (бездіяльності суб`єкта владних повноважень) або відмови у його надані після спливу місячного строку.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10 липня 2018 року у справі № 806/3095/17 та від 12 вересня 2019 року у справі № 826/3163/16.

За таких обставин, Київською міською радою, всупереч вимог Земельного кодексу України, не прийнято по суті рішення за наслідком розгляду клопотання позивача, зокрема, щодо відмови чи надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, чим допущено протиправну бездіяльність, а тому відповідні позовні вимоги підлягають задоволенню.

Водночас, щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача 1 прийняти рішення про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки згідно з клопотанням № 687880177 від 09.11.2020 з урахуванням висновків суду, слід вказати таке.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З аналізу викладеного вбачається, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.

Суд зазначає, що гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб факт порушення був обґрунтованим. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Враховуючи вищезазначене, судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливе їх порушення в майбутньому.

Окрім того, вирішуючи публічно-правовий спір, адміністративний суд перевіряє оскаржувану бездіяльність на предмет її відповідності вимогам частини 2 статті 2 КАС України, а у разі встановлення протиправності такої бездіяльності, з метою ефективного захисту прав або законних інтересів фізичних осіб, юридичних осіб зобов`язує відповідача вчинити дії, які випливають з імперативних правових норм.

З огляду на положення Конституції України, КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Суд наголошує на тому, що з метою відновлення порушеного права особи адміністративний суд може допустити обмежене втручання в дискрецію суб`єкта владних повноважень, шляхом зобов`язання його до вчинення певних дій на реалізацію покладених на нього законом обов`язків. Водночас, адміністративний суд не вправі підміняти такий орган державної влади та приймати замість нього конкретні рішення.

Схожий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 569/4719/16-а, від 27 квітня 2021 року у справі № 300/376/19.

На даний час клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не розглянуто, тобто жодних рішень по суті цього клопотання відповідачем 1 не приймалось.

Однак, позивач фактично просить суд перебрати на себе повноваження міської ради та прийняти замість неї рішення про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

З огляду на викладене, суд вважає такі вимоги передчасними, а тому правові підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Також щодо відповідних позовних вимог до відповідача 2, суд зазначає таке.

Зміст наведених вище в цьому рішенні норм ЗК України дає підстави для висновку, що статтями 9, 116 та 118 ЗК України визначені підстави, порядок та строки передачі земельної ділянки у власність громадян, органи, уповноважені розглядати ці питання, та, зокрема, ці норми передбачають, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявою про отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду якої визначені в статті 118 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень.

У свою чергу, відповідно до частини першої статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (надалі - Закон № 280/97-ВР, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин здійснюється виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради (пункт 34).

Частинами першою, другою статті 59 Закону № 280/97-ВР передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Враховуючи приписи частини першої статті 122 ЗК України та пункту 34 частини першої статті 26 і статті 59 Закону № 280/97-ВР, вирішення питання про надання особі дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про надання її у власність належить до виключних повноважень Київської міської ради та здійснюється шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні цієї ради.

З огляду на викладене, законодавством встановлено, що розгляд клопотання заінтересованої особи у вирішенні зазначеного питання повинно прийматися у формі рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.05.2020 у справі № 826/8858/16 та від 18.06.2020 у справі № 826/8108/16.

Пунктами 8, 9 частини четвертої статті 42 Закону № 280/97-ВР встановлено, що сільський, селищний, міський голова: скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання.

Згідно із частиною тринадцятою статті 46 Закону № 280/97-ВР, пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян.

Підпунктом 8 пункту «б» частини першої статті 33 Закону № 280/97-ВР передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

На момент виникнення спірних правовідносин порядок діяльності Київської міської ради регулювався рішенням «Про Регламент Київської міської ради» від 07.07.2016 № 579/579 (далі - Регламент № 579/579).

Пунктами 6 та 7 частини третьої статті 4 Регламенту № 579/579 встановлено, що Київський міський голова в межах, визначених чинним законодавством України: скликає сесії та призначає пленарні засідання Київради, скликає та веде засідання Президії Київради та засідання Погоджувальної ради, вносить пропозиції, формує порядок денний пленарних засідань Київради з урахуванням рекомендацій Президії Київради, головує на пленарних засіданнях Київради. У виключних випадках, а саме введення режиму надзвичайної ситуації або надзвичайного стану на території міста Київ, за аргументованим зверненням заступника міського голови - секретаря Київської міської ради, скликає сесії та призначає пленарні засідання, засідання Президії Київради, а також засідання Погоджувальної ради в режимі онлайн; забезпечує підготовку на розгляд Київради проекту Програми економічного і соціального розвитку міста Києва, проектів міських цільових програм, проекту бюджету міста Києва та звіту про його виконання, рішень Київради з інших питань, що належать до її відання.

Зазначені норми права кореспондують із пунктами 8, 9 частини четвертої статті 42 Закону №280/97-ВР.

Відповідно до частини першої статті 26 Регламенту № 579/579 суб`єктами подання проектів рішень виступають Київський міський голова, депутати Київради, заступник міського голови - секретар Київради, постійні комісії Київради, виконавчий орган Київради (Київська міська державна адміністрація), загальні збори громадян в порядку, визначеному законодавством та цим Регламентом, а також члени територіальної громади міста Києва в порядку місцевої ініціативи відповідно до вимог, передбачених законодавством та цим Регламентом.

Пунктом 1.1 Положення про Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого рішенням Київської міської ради від 19.12.2002 № 182/342, (далі - Положення № 182/342, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) регламентовано, що Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та згідно з законодавством забезпечує виконання повноважень Київської міської ради та виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у сфері земельних відносин, є підзвітним та підконтрольним Київській міській раді та виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації), безпосередньо підпорядковується Київському міському голові, а з питань управління землями державної власності, розпорядження якими здійснює виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) - виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації).

Підпунктом 3.11 пункту 3 Положення № 182/342 передбачено, що Департамент розробляє в установленому порядку проекти рішень Київської міської ради, готує та подає розпорядження Київського міського голови, розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а також подає свої висновки з питань, зокрема розпорядження землями в межах міста Києва, передачі земельних ділянок у власність громадян та юридичних осіб.

Відповідно до підпункту 8.1 пункту 8 Положення № 182/342 директор Департаменту здійснює керівництво Департаментом, несе персональну відповідальність за виконання покладених на Департамент завдань, визначає ступінь відповідальності заступників директора Департаменту та керівників його структурних підрозділів, розподіляє посадові обов`язки між заступниками директора Департаменту.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 08.10.2013 № 1810 затверджено Регламент виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який регулює організаційно-процедурні питання діяльності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Згідно із пунктом 1.1 глави 1 розділу VIII Регламенту № 1810 проекти рішень Київської міської ради, які подаються виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією), готуються структурними підрозділами виконавчого органу, до компетенції яких віднесені порушені у проектах рішень питання.

Проекти рішень Київської міської ради щодо набуття та припинення права на землю юридичними та фізичними особами готуються за поданням керівника структурного підрозділу виконавчого органу з питань землекористування, керівника юридичної служби структурного підрозділу виконавчого органу з питань землекористування та погоджуються відповідними постійними комісіями Київської міської ради. Строк опрацювання проекту рішення Київської міської ради зазначеними посадовими особами не повинен перевищувати 3 робочих днів (пункт 2.3 глави 2 розділу VIII Регламенту № 1810).

За змістом пункту 3.1 глави 3 розділу VIII Регламенту № 1810, погоджений в установленому порядку у виконавчому органі Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації) проект рішення подається до структурного підрозділу, який здійснює організаційне забезпечення роботи керівника апарату з метою передачі управлінню організаційної роботи секретаріату Київської міської ради для подальшого погодження відповідно до вимог Регламенту Київської міської ради, затвердженого в установленому порядку, разом із супровідним листом за підписом керівника апарату.

Тобто, виходячи з норм пунктів 6, 7 частини третьої статті 4 та статті 26 Регламенту № 579/579, а також пунктів 1.1 та 3.11 Положення № 182/342, суб`єктом подання проектів рішень для винесення на сесію Київради з питань надання дозволу (відмови у наданні) на розробку проектів землеустрою є Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації).

Саме Департамент земельних ресурсів уповноважений готувати та подавати в установленому порядку проекти Київської міської ради з питань передачі земельних ділянок у власність громадян та юридичних осіб, які виносяться на пленарне засідання ради.

Враховуючи наведене, Київський міський голова не є тією особою, яка несе персональну відповідальність в межах спірних правовідносин щодо не розгляду в місячний термін Київською міською радою відповідного клопотання позивача.

Схожий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 14.09.2022 у справі № 826/8846/16 у подібних правовідносинах.

Окрім того слід вказати, що наведені положення законодавства не передбачають безпосередню участь Київського міського голови як суб`єкта владних повноважень у розробці та одноосібному прийнятті рішення за результатами розгляду клопотання щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки, тоді як до його компетенції відноситься загальна організація роботи Київської міської ради та її виконавчого органу.

Проте, це не означає покладення безпосередньо на Київського міського голову відповідальності за конкретні рішення, дії чи бездіяльність Київської міської ради (її постійних комісій), Київської міської державної адміністрації (її департаментів), тощо, оскільки вказані органи є самостійними суб`єктами владних повноважень і самостійно відповідають за конкретні рішення, дії чи бездіяльність, вчинені в межах їх компетенції.

Отже, у задоволенні відповідних вимог, звернутих до відповідача 2, слід відмовити.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін суд вважає, що ключові аргументи доводів та міркувань учасників процесу отримали достатню оцінку.

Водночас суд зауважує, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З наведених обставин справи судом встановлено, що відповідачем 1 допущено протиправну бездіяльність стосовно неприйняття рішення за результатами розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про обґрунтованість відповідних вимог позивача та необхідності їх задоволення.

Водночас, щодо похідної вимоги про зобов`язання відповідача 1 прийняти відповідне рішення, суд дійшов висновку про її передчасність, необґрунтованість та, відповідно, відмову в її задоволенні.

Разом з тим, інших вимог у вказаній частині, що стосується наведеної бездіяльності відповідача 1 в позові не заявлено.

За таких обставин, з метою повного, належного та ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та обрати належний спосіб захисту порушених прав позивача, шляхом зобов`язання відповідача 1 розглянути клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та прийняти відповідне рішення у порядку, визначеному законодавством.

Отже, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з обранням належного способу захисту порушених прав позивача.

Водночас, відповідно до частини шостої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності у резолютивній частині рішення суду також зазначаються порядок і строк виконання судового рішення, надання відстрочення чи розстрочення виконання рішення.

Суд зазначає, що у зв`язку з розпочатою військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, який в подальшому продовжувався.

На дату ухвалення рішення у цій справі в Україні продовжує діяти правовий режим воєнного стану, яких визначається Законом України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII.

У свою чергу, відповідно до підпункту 5 пункту 27 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, як безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Отже, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації.

Суд вважає, що вказані обставини унеможливлюють виконання відповідачем рішення суду в частині щодо зобов`язання відповідача 1 розглянути питання про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у провулку 6-му Садовому у АДРЕСА_1 , в порядку і спосіб, передбачені статтею 118 Земельного кодексу України, а тому відповідно до частини 3 статті 378 КАС України наявні підстави для відстрочення виконання судового рішення в цій частині до припинення (скасування) в Україні воєнного стану.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 2, 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Київської міської ради (м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, ідентифікаційний код 22883141), Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича (м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Київської міської ради щодо неприйняття рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 від 09.11.2020 № 687880177 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Київську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 від 09.11.2020 № 687880177 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 , та прийняти відповідне рішення у порядку, визначеному законодавством.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Відстрочити виконання рішення суду у зобов`язальній частині до припинення (скасування) воєнного стану в Україні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Качанок