Справа № 160/8790/24
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2025 року м. Дніпросправа № 160/8790/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Юрко І.В., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.07.2024 року в адміністративній справі №160/8790/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я та відпустках за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення за періоди: з 10.04.2023 року по 12.04.2023 року, з 13.04.2023 року по 05.05.2023 року, з 05.05.2023 року по 31.05.2023 року, з 01.06.2023 року по 30.06.2023 року;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100 000,00 грн. додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я та відпустках за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення за періоди: з 10.04.2023 року по 12.04.2023 року, з 13.04.2023 року по 05.05.2023 року, з 05.05.2023 року по 31.05.2023 року, з 01.06.2023 року по 30.06.2023 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення за період з 01.06.2023 по 30.06.2023.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 збільшену до 100 000,00 грн додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення за період з 01.06.2023 по 30.06.2023.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у період з 29.03.2022 року по 20.07.2023 року позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Перебуваючи на виконанні бойового завдання, в умовах воєнного стану, запровадженого 24.02.2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», здійснюючи заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, позивач отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою про обставини травми від 20.04.2023 року №320/лт. Позивач перебував на стаціонарному лікуванні у відповідних закладах охорони здоров`я: з 10.04.2023 по 12.04.2023 року, з 13.04.2023 року по 05.05.2023 року, з 05.05.2023 року по 31.05.2023 року, у зв`язку з чим наказами командира Військової частини від 05.07.2023 року №118 та від 16.09.2023 №192 «Про виплату додаткових винагород», нараховано та виплачено додаткову винагороду в розмірі 100 000,00 грн, як військовослужбовцю, який отримав поранення (контузії, травми, каліцтва). Таким чином, позовні вимоги щодо не нарахування та невиплати за період з 10.04.2023 року по 31.05.2023 року додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн. відповідно до Постанови №168, є безпідставними та не підлягають, так як були виплачені. Щодо виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн на місяць за час перебування у відпустці за станом здоров`я у зв`язку з отриманим пораненням у період з 01.06.2023 року по 30.06.2023 року, зазначив, що довідка (висновок) ВЛК від 31.05.2023 року №862 не містить медичного висновку про ступінь важкості отриманого поранення, що унеможливлює прийняття рішення командиром Військової частини щодо виплати винагороди у розмірі 100 000,00 грн. за час цієї відпустки. При цьому, свідоцтво про хворобу №8303 від 10.07.2023 року не є підставою для надання відпустки за станом здоров`я після стаціонарного лікування та не може бути правовою підставою для виплати додаткової винагороди, відповідно до вимог п.12 розділу ХХХІV Порядку №260.

Позивач не надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач ОСОБА_1 у період з 29.03.2022 року по 20.07.2023 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця 4 взводу охорони І роти охорони 3 батальйону охорони.

09.04.2023 року солдат ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби в районі проведення бойових дій на території Донецької області, яка пов`язана з захистом Батьківщини, одержав вогнепальне осколкове сліпе проникаюче поранення.

Відповідно до довідки про обставини травми від 20.04.2023 року №320лт, виданої Військовою частиною НОМЕР_3 , травмування / поранення ОСОБА_1 вважається таким, що сталося під час виконання ним обов`язків військової служби при захисті Батьківщини.

Згідно із Свідоцтвом про хворобу №8303, виданого гарнізонною ВЛК В/ч НОМЕР_4 , поранення ОСОБА_1 пов`язане із захистом Батьківщини, поранення важкого ступеню. Визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

У період з 20.04.2023 року по 12.04.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №Е 6110/13616.

Також, позивач продовжував перебувати на стаціонарному лікуванні у період з 13.04.2023 року по 05.05.2023 року, згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №23П08914, та у період з 05.05.2023 року по 31.05.2023 року, згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №23П10916.

Довідкою ВЛК від 31.05.2023 року №862, виданою КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР, встановлено, що травма пов`язана із захистом Батьківщини, а ОСОБА_1 потребує відпустки для лікування у зв`язку із травмою на 30 календарних днів.

У період з 01.06.2023 року по 30.06.2023 року позивач перебував у відпустці за станом здоров`я (30 календарних днів) на підставі довідки ВЛК від 31.05.2023 року №862.

Згідно із наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.07.2023 року №233 солдата ОСОБА_1 звільнено наказом командира НОМЕР_5 полку охорони (по особовому складу) від 20.07.2023 року №69-РС у запис на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби, а також виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 для виключення з військового обліку.

З 07.09.2023 року позивачу безстроково встановлено ІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №552618.

Цією довідкою також підтверджено, що поранення, так, пов`язане із захистом Батьківщини.

У листопаді 2023 року в інтересах позивача направлено на адресу Військової частини НОМЕР_1 адвокатський запит щодо виплати додаткової винагороди за час перебування останнього на стаціонарному лікуванні та за період перебування у відпустці за станом здоров`я.

Листом від 08.12.2023 року №3200 Військова частина НОМЕР_1 повідомила про нараховані виплати, крім того, вказала, що надана довідка ВЛК від 31.05.2023 року№862 не містить визначення ступеня важкості поранення, у зв`язку з чим підстави для виплати додаткової винагороди з розрахунку 100 000,00 грн за період перебування у відпустці для лікування відсутні.

Вважаючи, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив додаткову винагороду за періоди перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Так, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).

Статтею 1 Закону №2011-XII передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців (частина перша статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Частиною другою та третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ обумовлено, що посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

За змістом абзацу 1 частини четвертої статті 9 цього Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

За змістом статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та на час розгляду справи не припинив свою дію.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Згідно із пунктом 1 Постанови № 168, на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197 (далі - Порядок №260).

Пунктом 2 розділу І вказаного Порядку визначено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

За змістом пункту 3 розділу І Порядку №260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 розділу І Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністром оборони України телеграмою від 25.03.2022 № 248/1298 доведено до відома Першому заступнику, заступникам Міністра оборони України, Державному секретарю Міністерства оборони України, Головнокомандувачу Збройних Сил України, начальнику Генерального штабу Збройних Сил України, командиру військової частини, голові Державної спеціальної служби транспорту, командувачам видів (родів військ, сил) Збройних Сил України/керівникам структурних-підрозділів апарату Міністерства оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України та Генерального штабу Збройних Сил України, командирам (начальникам) військових частин, установ, вимогу про те, що виплата додаткової винагороди військовослужбовцям у розмірі 100000,00грн. або 30000,00грн. здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління командирам військових частин (пункт 5). У період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмір 100000,00грн. за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії (пункт 8).

23.06.2022 року з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінетом Міністрів України від 28.02.2022 р. №168, Міністром оборони України видано Окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022.

За змістом пункту 7 Окремого доручення у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також, включати військовослужбовців, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної комісії).

Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - довідка), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.

У довідці обов`язково зазначати: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травма, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).

Керівникам військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України при наданні рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (в тому числі закордонному) одночасно надавати медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 грн. за час цієї відпустки.

Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 року № 44 внесено зміни до «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, та доповнено Порядок № 260 новим розділом. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану.

Так, відповідно до пункту 10 розділу XXXIV Порядку № 260 встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які:

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер);

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення), - за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності;

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Згідно із пунктом 11 Розділу XXXIV Порядку № 260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Пунктом 12 Розділу XXXIV Порядку № 260 керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

З системного аналізу наведених норм права вбачається, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, встановлено додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.

З аналізу норм Постанови № 168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок такого поранення або перебування у відпустці у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

При цьому, Постанова № 168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини, за які виплачується у розмірі 100 000 гривень винагорода.

Судом встановлено, що 09.04.2023 року позивач під час виконання обов`язків військової служби в районі проведення бойових дій на території Донецької області, яка пов`язана з захистом Батьківщини, одержав вогнепальне осколкове сліпе проникаюче поранення, яке пов`язане із захистом Батьківщини, не перебуваючи в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 20.04.2023 року № 320/лт, виданою Військовою частиною НОМЕР_3 .

Також, в результаті отриманого поранення позивач перебував на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я, а саме:

у період з 20.04.2023 по 12.04.2023 - на стаціонарному лікуванні;

у період з 13.04.2023 по 05.05.2023 - на стаціонарному лікуванні;

у період з 05.05.2023 по 31.05.2023 - на стаціонарному лікуванні;

у період з 01.06.2023 по 30.06.2023 - у відпустці за станом здоров`я (30 календарних днів) на підставі довідки ВЛК від 31.05.2023 №862.

З 07.09.2023 року позивачу безстроково встановлено ІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №552618, відповідно до якої - поранення, так, пов`язане із захистом Батьківщини.

Відтак, позивач має право на отримання збільшеної до 100000 грн. винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці за станом здоров`я, у зв`язку з отриманням тяжкого поранення.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що Військовою частиною НОМЕР_1 у період з 10.04.2023 року по 31.05.2023 року позивачу було здійснене нарахування додаткової винагороди на підставі наказів командира Військової частини від 05.07.2023 року №118 та від 16.09.2023 року №192 «Про виплату додаткових винагород».

Згідно довідки про суми нарахування додаткової винагороди військовослужбовцям за час лікування від 12.07.2024 року №3630 ОСОБА_1 нараховано та виплачено додаткову винагороду в розмірі 100 000,00 грн (у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з отриманим пораненням) за періоди з 10.04.2023 12.04.2023, з 13.04.2023 05.05.2023, з 05.05.2023 31.03.2023, у загальній сумі 167 132,25 грн, що також підтверджується відомостями розподілу витрат від 29.07.2023 та від 24.08.2023 з відміткою опрацювання банком.

Отже, з моменту отримання порання та протягом усього курсу лікування, позивач отримав належні виплати, передбачені постановою КМУ № 168, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Між тим, за період перебування позивача у відпустці за станом здоров`я у зв`язку з отриманим пораненням з 01.06.2023 року по 30.06.2023 року грошова винагорода нарахована відповідачем не була.

Підставою для відмови у нарахуванні додаткової винагороди стало те, що довідка (висновок) ВЛК від 31.05.2023 року №862 не містить медичного висновку про ступінь важкості отриманого поранення, що унеможливлює прийняття рішення командиром Військової частини щодо виплати винагороди у розмірі 100 000,00 грн. за час цієї відпустки.

Проте, зазначені доводи відповідача є безпідставними та не обґрунтованими.

Так, згідно із Свідоцтвом про хворобу №8303, поранення позивача пов`язане із захистом Батьківщини, поранення важкого ступеню. Визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Дане Свідоцтво видане гарнізонною ВЛК В/ч НОМЕР_4 .

При цьому, з довідки ВЛК від 31.05.2023 року №862, виданою КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР, вбачається, що остання взагалі не містить оцінки ступеню поранення, що травма пов`язана із захистом Батьківщини, а позивач потребує відпустки для лікування у зв`язку із травмою на 30 календарних днів з подальшим на штатну госпітальну ВЛК для визначення придатності до військової служби.

У подальшому, позивачу, внаслідок отриманих травм, безстроково встановлено ІІ групу інвалідності.

Відтак, вірними є висновки суду першої інстанції про відсутність підстав вважати, що позивачем були отримані травми не тяжкого ступеню, хоча довідка ВЛК від 31.05.2023 року №862 взагалі не містить посилань на визначеність ступеню отриманих травм.

За таких обставин, у зв`язку з отриманням позивачем травми тяжкого ступеня, позивач набув право на отримання додаткової винагороди, у розмірі до 100000 грн, відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року, за періоди не лише стаціонарного лікування, а і за період перебування у відпустці за станом здоров`я з 01.06.2023 року по 30.06.2023 року, у зв`язку із отриманням тяжкої травми пов`язаної із захистом Батьківщини.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення за період з 01.06.2023 року по 30.06.2023 року, є протиправною та вважає за необхідне зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100 000,00 грн додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення за період з 01.06.2023 року по 30.06.2023 року.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення адміністративного позову частково.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2024 року в адміністративній справі №160/8790/24 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2024 року в адміністративній справі №160/8790/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко