Справа № 640/34820/21
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року Київ справа №640/34820/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України вмісті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулася ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України вмісті Києві (далі відповідач ), в якому просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 26.08.2021 щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоду роботи у колгоспі "Путь Леніна" з 16.04.1986 по 16.02.1989 Сімферопольського району Кримської області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві включити до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у колгоспі "Путь Леніна" з 16.04.1986 по 16.02.1989 Сімферопольського району Кримської області.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем безпідставно не зараховано до страхового стажу позивача періоди його роботи з 16.04.1983 по 16.02.1989 в колгоспі "Путь Леніна" Сімферопольського району Кримської області згідно трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 , що призвело до нездійснення перерахунку його пенсії, чим порушено конституційне право позивача на належне пенсійне забезпечення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.12.2021 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На виконання положень пункту 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022№ 2825-ІХ, адміністративна справа № 640/34820/21 надіслана за належністю до Київського окружного адміністративного суду супровідним листом Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.12.2022 № 03-19/5201/22.

Адміністративна справа № 640/34820/21 надійшла до Київського окружного адміністративного суду. Автоматизованою системою документообігу суду визначено Басая О.В. головуючим суддею, який буде розглядати цю адміністративну справу.

Ухвалою суду від 11.05.2023 адміністративну справу № 640/34820/21прийнято до провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Копію ухвали суду від 11.05.2023 відповідачу було направлено до електронного кабінету, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 16.05.2023. Копію позовної заяви з усіма доданими до неї документами представник відповідача отримав 05.10.2021 в Окружному адміністративному суді м. Києва, що підтверджується розпискою у матеріалах справи.

З матеріалів справи суд установив, що до Окружного адміністративного суду м. Києва відповідачем подавався відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що згідно частиною 1 статті 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV"Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV) право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року не менше 28 років. Натомість, загальний страховий стаж позивача складає 26 років 1 місяць 25 днів, що є недостатнім для призначення пенсії. Відповідач вважає свої дії правомірними та просить відмовити в задоволені позову повністю.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

18.08.2021 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві із заявою № 3104 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV. До заяви була додана, зокрема, копія трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 .

Рішенням ГУ ПФУ в м. Києві від 26.08.2021 № 25 було відмовлено в призначенні пенсії за віком та повідомлялось, що оскільки в поданій копії трудової книжки колгоспника на титульному аркуші на печатці не проглядається назва підприємства та відсутні підстави (документи, номер, дата) записів встановленого мінімуму трудової участі та загальна кількість відпрацьованих людино-днів, то зарахувати до загального страхового стажу період з 16.04.1983 по 16.02.1989 немає законних підстав. Вважаючи таку поведінку відповідача протиправною, позивач звернулася з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно з вимогами статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

За приписами статі 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Так, відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування розроблений Закон № 1058-IV, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (частина перша статті 5 Закону № 1058-IV).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 9 Закону № 1058-IV пенсія за віком є різновидом пенсійних виплат в солідарній системі.

За приписами статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За приписами статті 98 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788-ХІІ)перерахунок пенсії провадиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії у зв`язку з введенням у дію цього Закону (про стаж роботи, заробіток, сімейний стан та інші), то пенсія знову перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців перед поданням додаткових документів і не раніше ніж з дня введення в дію цього Закону.

За приписами статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Аналогічне положення закріплено у пункті 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637) та статті 48 Кодексу законів про працю України.

Пунктом 1 Порядку № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. І лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників був урегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310, чинними на час виникнення спірних правовідносин (далі - Основні Положення), відповідно до пунктів 1, 2 яких трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).

Згідно з пунктом 6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Відповідно до пункту 8 Основних Положень, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

Тобто трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, зокрема, колгоспника, є трудова книжка колгоспника. Лише за відсутності трудової книжки або відсутності записів у ній, наявності неправильних чи неточних записів у трудовій книжці відповідач вправі вимагати від заявника подання додаткових документів на підтвердження страхового стажу.

Як випливає з копії трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 позивач працювала у період з 16.04.1986 по 16.02.1989 в колгоспі "Путь Леніна" Сімферопольського району Кримської області.

Вказані записи трудової книжки містять інформацію про період роботи, займану посаду, реквізити протоколів та наказів, на підставі яких вони внесені, підпис уповноваженої особи та печатку.

Крім того, у вказаній трудовій книжці за спірний період з 16.04.1986 по 16.02.1989 визначені прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в суспільному господарстві та виконання позивачем річного мінімуму трудової участі в суспільному господарстві.

Відповідно до копії рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 26.08.2021 № 25 підставою для незарахування до страхового стажу роботи позивача в колгоспі у період з 16.04.1986 по 16.02.1989 було те, що на титульному аркуші трудової книжки колгоспника на печатці не проглядається назва підприємства та відсутні підстави (документи, номер, дата) записів встановленого мінімуму трудової участі та загальна кількість відпрацьованих людино-днів.

Однак недоліки щодо ведення та заповнення трудової книжки не можуть свідчити про невиконання відповідних норм та не спростовують факт виконання позивачем трудової діяльності в колгоспі.

За умови підтвердження трудового стажу позивача, як громадянин України, наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 28.08.2018 у справі № 175/4336/16-а, від 25.09.2018 у справі № 242/65/17 та від 27.02.2019 у справі № 423/3544/16-а.

Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 в справі № 687/975/17 вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком. Верховний Суд у постановах від 28.02.2018 у справі № 428/7863/17, від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 у справі № 423/1881/17, від 29.03.2019 у справі № 548/2056/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Отже, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення його трудової книжки та бухгалтерських документів уповноваженою особою і, тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини уповноваженого органу не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань призначення пенсії.

За приписами частин п`ятої, шостої статті 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів", висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стражу позивача спірний період роботи, чим порушено його конституційне право на належне пенсійне забезпечення, яке має бути поновлено у заявлений позивачем спосіб.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням варто розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завданням адміністративного судочинства є гарантування дотримання прав особи та вимог законодавства, а не забезпечення ефективності державного управління, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Оскільки, розглядаючи звернення пенсіонера про перерахунок пенсії, відповідач зобов`язаний виконати таке повноваження за наявності законних підстав, воно не є дискреційним.

Таким чином, для забезпечення виконання завдання адміністративного суду, вказаного у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України щодо ефективного способу повного захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 26.08.2021 № 25 "Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 " та зобов`язання відповідача у встановленому чинним законодавством порядку та спосіб зарахувати відповідні спірні періоди роботи позивача та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.08.2021 № 3104.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 26.08.2021 № 25 "Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 " щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоду роботи у колгоспі "Путь Леніна" Сімферопольського району Кримської області з 16.04.1986 по 16.02.1989.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, буд. № 16, м. Київ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) період роботи у колгоспі "Путь Леніна" Сімферопольського району Кримської області з 16.04.1986 по 16.02.1989.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.08.2021 за № 3104 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, буд. № 16, м. Київ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Басай О.В.