Справа № 200/7181/24
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року справа №200/7181/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 року (повне судове рішення складено 16 січня 2025 року) у справі № 200/7181/24 (суддя в І інстанції Голошивець І.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - Управління), в якому просив:

- визнати дії та рішення відповідача стосовно запровадження окремого порядку поновлення пенсії позивача, не встановленого в Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», при якому позивач з 01.04.2023 був виключений з масових перерахунків пенсії та пенсія була зменшена з 20930,00 грн в місяць до 4432,27 грн. - протиправними та скасувати рішення (протокол/розпорядження) 04 від 06.06.2023 про перерахунок пенсії з 14.04.2023 по сьогоднішній день;

- зобов`язати відповідача для розрахунку пенсії позивача усунутись від опрацювання справи позивача в режимі «макетної обробки» та включити позивача до кола осіб, яким відповідач проводить індексацію, масові перерахунки та доплати та надбавки до пенсії, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплатити недоотриману пенсію позивачу починаючи з 14.04.2023 з урахуванням її осучаснення відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20 лютого 2019 р. № 124, в чинній редакції на момент нарахування до фактичної виплати пенсії позивачу, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач громадянин України, адреса його проживання Ізраїль. По досягненні пенсійного віку та наявності необхідного страхового стажу, йому була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про престижність шахтарської праці», яка виплачувалась йому до виїзду за кордон. Позивач зазначив, що 15.11.2018 він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з проханням поновити йому пенсію з 01.04.2014 та виплатити її на визначений ним банківський рахунок. 22.11.2018 відповідач протиправно відмовив йому у поновленні пенсії, тому позивач був змушений звернутися до суду з позовом. Рішенням суду від 24.05.2019 по адміністративній справі №200/5526/19-а зобов`язано Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії за віком позивачу 01 квітня 2014 року в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність. Позивач зауважив, що відповідач здійснив нарахування суми пенсії та одразу після виплати знов припинив виплату його пенсії, що змусило його знову звернутися до суду. В свою чергу рішенням суду від 31.03.2020 у адміністративній справі №200/64/20-а було зобов`язано відповідача поновити позивачу нарахування та виплату раніше призначеної пенсії та здійснити виплату заборгованості за час затримки виплати з 01 грудня 2019 року. Позивач зазначив, що відповідач направив йому повідомлення від 14.02.2022, яким підтвердив, що рішення суду від 24.05.2019 відпрацьовано з урахуванням висновків суду та до повідомлення було додано копію протоколу розрахунку № 04 від 26.10.2021 про перерахунки пенсії позивача та розрахунок заробітку для обчислення пенсії. Позивачем з додатків до повідомлення від 14.02.2022 було встановлено, що відповідач не здійснив розрахунок пенсії позивачу з 01.09.2014 з індексацією, масовими перерахунками та відповідно до Закону України «Про престижність шахтарської праці». Не погодившись з зазначеним позивач знову звернувся до суду та відповідно до рішення суду від 31.12.2022 по справі №200/4145/22 визнано протиправним та скасоване рішення про перерахунок пенсії №04 від 26.10.2021 в частині встановлення у графі «Особливості» - «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.» та зобов`язано відповідача здійснити розрахунок та виплату щомісячної пенсії позивача з 01.09.2014 по дату виконання цього рішення з урахуванням автоматичних масових перерахунків відповідно до ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з компенсацією втрати частини доходів, за винятком виплачених сум. Позивач закцентував свою увагу на тому, що дата набрання законної сили - 13.04.2023. Позивач зазначив, що 07.08.2023 його представник направив відповідачу апостильовану та нотаріально завірену заяву позивача про поновлення виплат пенсії на поточний банківський рахунок з реквізитами ІВАN разом з довіреністю та отримав лист відповідача від 04.09.2023, яким йому було відмовлено виплачувати пенсійні кошти на визначений ним банківський рахунок, оскільки для виплати пенсії через поточні рахунки в банках позивачу необхідно особисто подати відповідачу заяву про виплату пенсії на його банківський рахунок. Внаслідок чого позивач звернувся до суду з позовом у справі №200/1264/24. Рішенням суду зобов`язано відповідача здійснювати позивачу виплату пенсії на його банківський рахунок, який відкрито в АТ «Ощадбанк», із виплатою недоотриманої пенсії. Позивач зауважив, що ухвалою суду від 22.03.2024 у справі №200/1264/24 було зобов`язано відповідача надати матеріали з пенсійної справи позивача відповідно спірних правовідносин. 11.04.2024 відповідач надав заяву про виконання ухвали суду по справі №200/1264/24, до якої надав рішення (протокол/розпорядження) №04 від 06.06.2023 про перерахунок пенсії з 01.04.2023 по сьогоднішній день з якого слідує, що: пенсія починаючи з квітня 2023 року протиправно зменшена з 20930,00 грн до 4432,27 грн; у пенсійній справі протиправно зроблена позначка в особливостях: «не підлягають МП (масовим перерахункам)(В.М.). Признач. за ріш. суду в тверд. розм.», а в графі ознаки роботи «Підприємець, Працює»; розрахунок протиправно зроблений в режимі «макетна обробка»; протиправно розраховано пенсію позивача з 01.04.2023 по сьогоднішній день без урахування автоматичних перерахунків індексації та/або масових перерахунків пенсії та надбавок до пенсії, відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону 1058-ІV та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році». Позивач вважає, що порушення його прав були запроваджені відповідачем на підставі електронного повідомлення директора департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України від 17 лютого 2015 року № 4626/02-40, адресованого всім начальникам головних управлінь Пенсійного фонду України, яким незаконно наказувалось запровадити окремий дискримінаційний порядок відновлення виплати пенсії без нарахування індексації та в розмірі, визначеному на дату припинення виплати пенсії (який значно менший від встановленого в чинному законодавстві способу розрахунку пенсій для всіх пенсіонерів), стосовно окремої групи пенсіонерів - які виїхали на постійне місце проживання за кордон. Позивач наголосив на тому, що з заяви відповідача від 11.04.2024 та з рішення (протокол/розпорядження) №04 від 06.06.2023 про перерахунок пенсії з 14.04.2023, доданого до заяви відповідача, він дізнався про те, що відповідач своїми діями, рішеннями та бездіяльністю запровадив стосовно нього «Окремий порядок відновлення виплати пенсії», відповідно до вказівок пенсійного фонду.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що суперечать вимогам законодавства України, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління стосовно запровадження окремого порядку поновлення пенсії ОСОБА_1 , не передбаченого Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням її осучаснення у відповідності до ст.ст. 27, 28, ч. ч. 2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році».

В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що Головне управління не порушувало прав позивача на отримання пенсії, а тому суд безпідставно задовольнив позовні вимоги щодо перерахунку та виплати пенсії.

Зокрема, зазначив, що позивач отримує пенсію за віком, яка призначена довічно. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.05.2019 у справі №200/5526/19-а, зокрема - зобов`язано Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії за віком позивачу з 01 квітня 2014 року в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність. Рішенням суду від 31.03.2020 у справі №200/64/20-а, зокрема, зобов`язано Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити розрахунок та виплату позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії з грудня 2019 року. Відповідач зазначив, що своїм листом від 08.10.2021 вказав, що рішення суду від 24.05.2019 №200/5526/19-а відпрацьовано з урахуванням висновків суду. Кошти нараховані на виконання зазначеного рішення суду за період з 01.09.2014 по 30.11.2019, які позивач отримав в листопаді 2019 року. Кошти нараховані на виконання рішення суду від 31.03.2020 №200/64/20-а за період з 01.12.2019 по 31.08.2020 року, які позивач отримав у вересні 2020 року разом з поточною пенсією. Пенсію позивачу обчислено з урахуванням страхового стажу 59 років 15 днів (коефіцієнт страхового стажу 0,59000) та середньомісячної заробітної плати 5238,56 грн (1197,91 грн - показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік х 4,37308 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати). Розмір пенсії позивача з 01.09.2014 по теперішній час складає 4432,27 грн: розмір пенсії за віком (5238,56 грн х 0,59000) - 4172,51 грн; доплата за понаднормовий стаж (за 34 роки) - 259,76 грн. Згідно протоколу перерахунку пенсії, на підставі Рішення №04 від 26.10.2021 про перерахунок пенсії вбачається, що розмір пенсії з надбавками 4232,27 грн. Не погодившись з діями Головного управління, позивач оскаржив їх в судовому порядку та рішенням суду від 29.12.2022 у справі №200/4145/22, зокрема, визнано протиправним та скасовано рішення про перерахунок пенсії №04 від 26.10.2021 в частині встановлення у графі «Особливості» - «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.;» та зобов`язано Головне управління здійснити розрахунок та виплату щомісячної пенсії позивача з 01.09.2014 по дату виконання цього рішення з урахуванням автоматичних масових перерахунків відповідно до ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з компенсацією втрати частини доходів, за винятком виплачених сум. Відповідач зауважив, що на виконання рішення суду здійснено перерахунок з 01.09.2014 з наступними перерахунками: - з 01.10.2017 «Осучаснення»; з 01.03.2019, з 01.05.2020, з 01.03.2021, з 01.03.2022, з 01.03.2023 «Індексація заробітку». Рішення суду набрало законної сили 13.04.2023, враховуючи що в рішенні є зобов`язання щодо здійснення перерахунку з 01.09.2014 по дату виконання цього рішення, тому з 14.04.2023 встановлено твердий розмір пенсії в раніше встановленому розмірі - 4432,27 грн. Управлінням після виконання рішення суду по справі № 200/4145/22 позивачу встановлена особливість 317 - не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. встановлено з 01.04.2014 по 31.08.2014, що не впливає на розмір пенсії, оскільки перерахунок здійснено з 01.09.2014. З 14.04.2023 встановлено особливість 317, оскільки відсутні зобов`язання щодо здійснення подальших перерахунків, за результатами яких буде збільшено розмір пенсії. Відповідач закцентував свою увагу на тому, що враховуючи відсутність зобов`язання в рішенні суду по справі № 200/4145/22 в подальшому здійснювати розрахунок та виплату щомісячної пенсії позивачу після дати виконання цього рішення з урахуванням автоматичних масових перерахунків відповідно до ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому управління діяло з додержанням вимог чинного законодавства. Щодо інших позовних вимог позивача, відповідач зазначив наступне. Електронну пенсійну справу позивача мігровано з програмного комплексу АСОПД до підсистеми ППВП в серпні 2019 року, згідно протоколу міграції особа є працюючим та підприємцем. Відповідач звернув увагу на те, що позивач з заявою про перерахунок «звільнення» та закриття підприємницької діяльності не звертався, а отже управління діяло в межах норм діючого законодавства.

У відзиві на апеляційну скаргу представником позивача висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Зокрема, зазначив, що єдиною підставою для не проведення виплати пенсії позивача в належному розмірі та безпідставне її зменшення з 14.04.2023 є нібито відсутність відповідного зобов`язання в рішенні суду від 29.12.2022 по справі №200/4145/22. Представник позивача зауважив, що преюдиціальним рішенням суду від 29.12.2022 по справі №200/4145/22 року було встановлено «Визнати протиправним та скасувати рішення про перерахунок пенсії №04 від 26.10.2021 в частині встановлення у графі «Особливості» - «Не підлягають МП, признач, за ріш. суду в тверд. розм.;», тобто суд, безстроково визнав такі дії відповідача протиправними. Однак, відповідач трактуючи зобов`язальну частину рішення на свій лад, виправдовує свою протиправну поведінку щодо безпідставного зменшення розміру пенсійної виплати з 14.04.2023 лише тим, що суд, в зобов`язальний частині рішення по справі №200/4145/22 встановив «...здійснити розрахунок та виплату щомісячної пенсії позивача з 01.09.2014 по дату виконання цього рішення», тобто по 13.04.2023, ніби з 13.04.2023 дії відповідача щодо протиправного розрахунку пенсії позивача стали правомірними. Представник позивача наголосив на тому, що будь-які обмеження щодо обрахунку пенсії позивача не встановлені ні рішенням суду, ні Законом №1058. Саме тому твердження відповідача у відзиві не містять правового обґрунтування: ні щодо обрахунку пенсії позивача в «Окремому порядку», ні обґрунтування обрахунку його пенсії в ручному режимі «Макетної обробки», ні пенсіонера 1946 року народження - в 78 років статусу працюючого.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

ОСОБА_1 , є громадянином України.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 травня 2019 року у справі № 200/5526/19-а задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправними та скасовано рішення Добропільського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області викладене у листах від 22 листопада 2018 року № 18893/04, від 23 листопада 2018 року № 18969/04 та від 14 січня 2019 року № 611/04 про відмову в поновленні пенсії за віком. Визнано протиправною бездіяльність Добропільського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не поновлення ОСОБА_1 пенсії. Зобов`язано Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 1 квітня 2014 року в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2019 року апеляційну скаргу Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 травня 2019 року у справі № 200/5526/19-а повернуто заявникові.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року №200/64/20-а задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов`язання вчинити дії щодо виплати недоотриманих пенсійних виплат з урахуванням усіх підвищень. Визнано протиправними дії Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 з грудня 2019 року. Зобов`язано Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату раніше призначеної пенсії та здійснити виплату заборгованості за час затримки виплати з 01 грудня 2019 року. Зобов`язано Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії з грудня 2019 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року апеляційну скаргу Добропільського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року у справі №200/64/20-а повернуто заявникові.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року у справі № 200/4145/22 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправним та скасовано рішення про перерахунок пенсії №04 від 26.10.2021 в частині встановлення у графі «Особливості» - «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.;». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити розрахунок та виплату щомісячної пенсії Позивача з 01.09.2014 по дату виконання цього рішення з урахуванням автоматичних масових перерахунків відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з компенсацією втрати частини доходів, за винятком виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року у справі № 200/4145/22.

Листом відповідача від 04.07.2023 № 0500-0211-8/57658 адвокату позивача повідомлено про те, що для виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.12.2022 по справі №200/4145/22 щодо зобов`язання здійснити розрахунок та виплату щомісячної пенсії ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) необхідне надання до органу Пенсійного фонду України Рацом В.В. заяви про виплату пенсії через уповноважену банківську установу.

Адвокат позивача 07.08.2023 через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України звернувся до ГУ ПФУ в інтересах ОСОБА_1 з клопотанням, в якому просив перераховувати пенсію на його особистий банківський рахунок № НОМЕР_2 , реквізити якого вказано в її апостильованій особистій заяві про поновлення виплати пенсії на поточний банківський рахунок.

До вказаного звернення адвокат позивача додав відповідну заяву ОСОБА_1 від 28.07.2023, в якій він просив належні йому суми пенсії (грошової допомоги, іншої грошової виплати) перераховувати на його особистий рахунок в АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 .

Також надано відповідну довіреність позивача, видану її представникам, зокрема ОСОБА_2 щодо представництва, у тому числі в органах Пенсійного фонду України.

Листом ГУ ПФУ від 04.09.2023 № 17184-15643/А-02/8-0500/23 адвокату позивача повідомлено про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за віком на пільгових умовах. Зазначено, що з 01.07.2023 виплата пенсії ОСОБА_1 здійснюється через АТ «Укрпошта». Дата виплати - 11 число. Роз`яснено, що для переведення виплати пенсії на банківську установу ОСОБА_1 необхідно надати відповідну заяву.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку із неврахуванням відповідачем заяви представника позивача про поновлення виплати пенсії на банківський рахунок. Отже, спірним питанням в даній справі є правомірність відмови позивачу в призначенні пенсії відповідно до його заяви.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/1264/24 від 19.04.2024 року, вирішено: адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій і бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не виплати ОСОБА_1 пенсії на його особистий банківський рахунок № НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк». Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснювати ОСОБА_1 виплату пенсії на його банківський рахунок № НОМЕР_2 , який відкрито в АТ «Ощадбанк», із виплатою недоотриманої пенсії. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду по справі №200/1264/24 від 27.06.2024 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2024 р. у справі №200/1264/24 - залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2024 р. у справі №200/1264/24 - залишено без змін.

Отже, з урахуванням наведеного, рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/1264/24 від 19.04.2024 набрало законної сили 27.06.2024 відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду.

Позивач, звертаючись до суду, зазначив у своїй позовній заяві: - «[…]. 11.04.2024 Відповідач надав заяву про виконання ухвали суду по справі №200/1264/24. До заяви надано рішення (протокол/розпорядження) 04 від 06.06.2023 про перерахунок пенсії з 01.04.2023 по сьогоднішній день з якого слідує, що: пенсія починаючи з квітня 2023 року протиправно зменшена з 20930,00 грн до 4432,27 грн; у пенсійній справі протиправно зроблена позначка в особливостях: «не підлягають МП (масовим перерахункам) (В.М.). Признач. за ріш. суду в тверд. розм.» а в графі ознаки роботи «Підприємець, Працює»; розрахунок протиправно зроблений в режимі «макетна обробка»; протиправно розраховано пенсію позивача з 01.04.2023 по сьогоднішній день без урахування автоматичних перерахунків індексації та/або масових перерахунків пенсії та надбавок до пенсії, відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону 1058-ІV та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 (Далі «Постанова КМУ № 251») та від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (Далі «Постанова КМУ № 124»), в редакції дійсної на момент нарахування до фактичної виплати пенсії позивачу без компенсації втрати частини доходів. […]. 14. З заяви відповідача від 11.04.2024 та з рішення (протокол/розпорядження) 04 від 06.06.2023 про перерахунок пенсії з 14.04.2023, доданого до заяви Відповідача, позивач дізнався про те, що відповідач своїми діями, рішеннями та бездіяльністю запровадив стосовно нього «Окремий порядок відновлення виплати пенсії», відповідно до вказівок пенсійного фонду. Протиправний розрахунок пенсії без осучаснення на момент виплати та без врахуванням індексації'/масових перерахунків. […].».

Як встановлено судом, на виконання вимог ухвали Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/1264/24 від 22.03.2024, відповідачем була надана заява про виконання ухвали суду, разом з якою були надані копії перерахунків пенсії позивача, з яких судом встановлено, що у «Перерахунку пенсії. Версія: 1.6.78.1 Дата-час розрахунку: 21.04.2024 09:13. Рішення 04. Вид перерахунку Індивідуально (масовий). Індексація заробітку. Особливості Не підлягають МП, признач. за ріш. Суду в тверд.розм. з 01.04.2014 по 31.08.2014; призначення за рішенням суду з 01.09.2014 по довічно. 01.03.2023 довічно. розмір пенсії з надбавками 21642,62 грн. Максимальний розмір пенсії 20930,00 грн.

В той же час у «Перерахунку пенсії. Версія: 1.6.78.1 Дата-час розрахунку: 06.06.2023 09:06. Рішення 04 від 06.06.2023 «Про перерахунок пенсії». Вид перерахунку Макетна обробка. Підстава лист ГУ ПФУ від 02.05.2023 №0500-0308-5/35477. Особливості Не підлягають МП, признач. за ріш. Суду в тверд.розм. з 01.04.2014 по 31.08.2014; призначення за рішенням суду з 01.09.2014 по довічно. Розмір пенсії за віком з 14.04.2023 по 30.04.2023 максимальний розмір пенсії 4432,27 грн. 01.05.2023 довічно. максимальний розмір пенсії 4432,27 грн.

В той же час у «Перерахунку пенсії. Версія: 1.6.78.1 Дата-час розрахунку: 13.08.2024 09:05. Рішення 04 від 14.08.2024 «Про перерахунок пенсії». Вид перерахунку Макетна обробка. Підстава лист ГУ ПФУ від 05.07.2024 №0500-0304-5/69405. Особливості Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд.розм. з 14.04.2023 по 31.08.2014; призначення за рішенням суду з 01.09.2014 по довічно. Розмір пенсії за віком з 01.07.2023 по 31.12.2023 розмір пенсії з надбавками 4432,27 грн. 01.01.2024 29.02.2024 розмір пенсії з надбавками 4432,27 грн. 01.03.2024 по 31.03.2024 розмір пенсії з надбавками 4432,27 грн. 01.04.2024 31.12.2024 розмір пенсії з надбавками 4432,27 грн. 01.01.2025 06.10.2026 розмір пенсії з надбавками 4432,27 грн. 07.10.2026 довічно розмір пенсії з надбавками 4432,27 грн.

Відповідач, заперечуючи проти позову зазначив: - «[…]. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.12.2022 у справі №200/4145/22 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення про перерахунок пенсії №04 від 26.10.2021 в частині встановлення у графі «Особливості» - «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.;». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити розрахунок та виплату щомісячної пенсії Позивача з 01.09.2014 по дату виконання цього рішення з урахуванням автоматичних масових перерахунків відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з компенсацією втрати частини доходів, за винятком виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити. На виконання рішення суду здійснено перерахунок з 01.09.2014 з наступними перерахунками: з 01.10.2017 «Осучаснення»; з 01.03.2019, з 01.05.2020, з 01.03.2021, з 01.03.2022, з 01.03.2023 «Індексація заробітку». Рішення суду набрало законної сили 13.04.2023, враховуючи що в рішенні є зобов`язання щодо здійснення перерахунку з 01.09.2014 по дату виконання цього рішення, тому з 14.04.2023 встановлено твердий розмір пенсії в раніше встановленому розмірі - 4432,27 грн. Управлінням після виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/4145/22 ОСОБА_1 встановлена особливість 317 - не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. встановлено з 01.04.2014 по 31.08.2014, що не впливає на розмір пенсії, оскільки перерахунок здійснено з 01.09.2014. З 14.04.2023 встановлено особливість 317, оскільки відсутні зобов`язання щодо здійснення подальших перерахунків за результатами яких буде збільшено розмір пенсії. Враховуючи відсутність зобов`язання в рішенні Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/4145/22 в подальшому здійснювати розрахунок та виплату щомісячної пенсії ОСОБА_1 після дати виконання цього рішення з урахуванням автоматичних масових перерахунків відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», […].».

Вважаючи вищенаведені дії та рішення відповідача протиправними позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Передбачене Конституцією України право громадян на соціальний захист конкретизоване у Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Законі України «Про пенсійне забезпечення», якими встановлено порядок нарахування та виплати пенсії.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами.

У тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

Відповідно до частин першої статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі по тексту - Закон № 1058), право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 Закону № 1058, виплата пенсії припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 51 Закону № 1058, у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 р. пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону N 1058-IV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Зазначені положення Закону № 1058-IV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Як зазначено в Рішенні № 25-рп/2009, оспорюваними нормами Закону № 1058-IV, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з 07.10.2009 порядок виплати пенсії громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, регулюється нормами Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України щодо неконституційності положень п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

Як встановлено статтею 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Окрім того, як зазначив Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні по справі "Пічкур проти України", яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України. Дійсно, заявник, який був економічно активним в Україні з 1956 до 1996 року, мав право на отримання пенсії після закінчення трудової діяльності та, як це передбачалося національним законодавством на час події, він знову отримував би свою пенсію після повернення в Україну. Тому ЄСПЛ дійшов до висновку, що заявник перебував у відносно схожій ситуації із пенсіонерами, які проживали в України, щодо самого права на отримання пенсії (пункт 51 рішення).

У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою: статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження або за іншою ознакою, у поєднанні із статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи те, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі й у рішенні у справі "Пічкур проти України", як джерело права відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що ОСОБА_1 , як громадянин України незалежно від країни свого проживання вправі користуватися конституційними правами, в тому числі й правом на належне пенсійне забезпечення.

Судом встановлено, що спірним питанням розгляду справи №200/4145/22 Донецьким окружним адміністративним судом був саме розрахунок пенсії позивача та відповідно до рішення суду від 29.12.2022 під час розгляду було встановлено наступне: - «[…]. Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №0500-1502-8/83387 від 08.10.2021, зокрема зазначено, що Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.05.2019 №200/5526/19-а відпрацьовано з урахуванням висновків суду. Кошти, нараховані на виконання зазначеного рішення суду за період з 01.09.2014 по 30.11.2019, які ОСОБА_1 отримав в листопаді 2019 року. Кошти, нараховані на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31.03.2020 №200/64/20-а за період з 01.12.2019 по 31.08.2020, які ОСОБА_1 отримав у вересні 2020 року разом з поточною пенсією. Пенсію ОСОБА_1 обчислено з урахуванням страхового стажу 59 років 15 днів (коефіцієнт страхового стажу 0,59000) та середньомісячної заробітної плати 5238,56 грн (1197,91 грн показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік х 4,37308 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати). Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2014 по теперішній час складає 4432,27 грн: розмір пенсії за віком (5238,56 грн. х 0,59000) - 4172,51 грн; доплата за понаднормовий стаж (за 34 роки) - 259,76 грн.

Згідно протоколу перерахунку пенсії, на підставі Рішення №04 від 26.10.2021 про перерахунок пенсії, вбачається:

-шифр та вид пенсії: 120, пенсія за віком;

-умови призначення: ЗУ №1058-IV, Прик. полож., п.2 ч.1; ЗУ №1788, ст.14 (Роботи підземні, професійні за пост. 202(25));

-дата перерахунку: 26.10.2021;

-вид перерахунку: макетна обробка;

-підстава: лист ГУ ПФУ від 26.01.2022 № 0400-010305-5/14189;

-особливості: не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. з 01.04.2014 по довічно. призначення за рішенням суду;

-розмір пенсії за віком (стаття 27) (5238,56 х 0.79650) 4172,51 грн;

-доплата за понаднормовий стаж (ст. 28 ч.1 абз.2) (за 34 роки) 259,76 грн;

-загальний розмір пенсії 4232,27 грн.;

-місяць підвищення розміру пенсії 01.11.2021;

-розмір пенсії з надбавками 4232,27 грн.

Не погодившись з розрахунком пенсії відповідачем, представник позивача звернувся до суду із даним позовом.

[…].

Пунктом 1 ч. 1 ст. 8 Закону №1058-IV від 09.07.2003 передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим законом та досягли встановленого цим законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені уст. 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Як зазначено у ст.1 цього Закону, мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Згідно із абз.8 ч.2 ст.5 Закону №1058-IV від 09.07.2003, виключно цим Законом визначаються мінімальний розмір пенсії за віком.

За приписами ст.28 Закону №1058-IV від 09.07.2003:

1. мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

2. За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Отже, з дня поновлення виплати пенсії позивач користується усіма правами на підвищення та перерахунок пенсії згідно вимог Закону України № 1058-IV, будь-яких обмежень її прав, як пенсіонера, якій призначено виплату пенсії за рішенням суду наведеним Законом не встановлено.

Законами України про Державний бюджет України на відповідний рік передбачається зростання мінімальної заробітної плати, у зв`язку з чим, пенсійний орган в автоматичному режимі перераховує мінімальний розмір пенсійних виплат для непрацюючих пенсіонерів, які досягли віку 65 років та мають страховий стаж не менше 30 років для жінок та 35 років для чоловіків.

Таким чином, з системного аналізу матеріалів по справі можна дійти висновку, що перерахунок пенсій здійснюватиметься автоматизованим способом за матеріалами пенсійних справ, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, виконання вимог закону, в тому числі, щодо проведення підвищення та перерахунку пенсій є обов`язком відповідача.

На підставі наведеного у сукупності, суд приходить до висновку, що Управлінням допущені протиправні дії щодо невиплати позивачу пенсії за віком, у законодавчо встановлених розмірах, з урахуванням збільшення розмірів мінімальної пенсії за віком.

[…].

Як було встановлено судом, відповідачем прийнято рішення про перерахунок пенсії №04 від 26.10.2021, яке містить графу «Особливості», в якій зазначено «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.; призначення за рішенням суду».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.05.2019 у справі №200/5526/19-а, зобов`язано Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 01 квітня 2014 року в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31.03.2020 у справі №200/64/20-а, зобов`язано Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії з грудня 2019 року.

На виконання рішення суду від 24.05.2019 у справі №200/5526/19-а та від 31.03.2020 у справі №200/64/20-а, відповідачем поновлено виплату пенсії та прийнято рішення про перерахунок пенсії № 04 від 26.10.2021, яке містить, зокрема, графу «Особливості», в якій зазначено «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.; призначення за рішенням суду».

При цьому, суд звертає увагу, що рішення суду від 24.05.2019 у справі №200/5526/19-а та від 31.03.2020 у справі №200/64/20-а не містять застережень щодо встановлення твердого розміру пенсійної виплати позивачеві та щодо того, що пенсія позивача не підлягає масовим перерахункам.

Таким чином, при поновленні позивачеві пенсії та здійсненні перерахунку відповідачем безпідставно встановлено особливість «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.;», що призвело до порушення права позивача на належний розрахунок пенсії та подальшого підвищення її розміру відповідно до приписів статті 42 Закону № 1058-ІV.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідачем не було надано належних та допустимих доказів, які б надавали право пенсійному фонду встановлювати особливості виконання рішення суду в наведений спосіб, а саме встановлення відмітки «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.;».

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що оскаржуване у цій справі рішення про перерахунок пенсії № 04 від 26.10.2021 підлягає скасуванню в частині встановлення у графі «Особливості» - «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.;». […].».

Суд зауважує, що відповідно до приписів ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що відповідач відповідно до наявної в матеріалах справи копії перерахунку пенсії відповідно до рішення №04 від 06.06.2023 перерахував раніше призначену у відповідному розмірі пенсію позивача за видом перерахунку «Макетна обробка» чим зменшив з раніше встановленого розміру пенсії з 23142,62 грн (розмір пенсії з надбавками) максимальний розмір пенсії 20930,00 грн, до 4432,27 грн.

Даний перерахунок був застосований відповідачем з 14.04.2023, що підтверджується зазначеним у перерахунку пенсії позивача дата-час розрахунку: 13.08.2024 09:05, де в графі «особливості» зазначено Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розмірі з 14.04.2023 по довічно; призначення за рішенням суду з 01.09.2014 по довічно.

Вищенаведене не заперечується відповідачем судячи з зазначеного ним у його відзиві на позовну заяву: - « […]. На виконання рішення суду здійснено перерахунок з 01.09.2014 з наступними перерахунками: з 01.10.2017 «Осучаснення»; з 01.03.2019, з 01.05.2020, з 01.03.2021, з 01.03.2022, з 01.03.2023 «Індексація заробітку». Рішення суду набрало законної сили 13.04.2023, враховуючи що в рішенні є зобов`язання щодо здійснення перерахунку з 01.09.2014 по дату виконання цього рішення, тому з 14.04.2023 встановлено твердий розмір пенсії в раніше встановленому розмірі - 4432,27 грн. Управлінням після виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/4145/22 ОСОБА_1 встановлена особливість 317 - не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. встановлено з 01.04.2014 по 31.08.2014, що не впливає на розмір пенсії, оскільки перерахунок здійснено з 01.09.2014. З 14.04.2023 встановлено особливість 317, оскільки відсутні зобов`язання щодо здійснення подальших перерахунків за результатами яких буде збільшено розмір пенсії. Враховуючи відсутність зобов`язання в рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/4145/22 в подальшому здійснювати розрахунок та виплату щомісячної пенсії ОСОБА_1 після дати виконання цього рішення з урахуванням автоматичних масових перерахунків відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» […].».

Суд зауважує, що приписами ч.1 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено наступне - обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

При чому, приписами ч.2 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

В даному випадку, з урахуванням наведеного, враховуючи, що відповідач у своєму відзиві на позовну заяву (тобто заявою по суті справи) зазначає наступне «Рішення суду набрало законної сили 13.04.2023, враховуючи що в рішенні є зобов`язання щодо здійснення перерахунку з 01.09.2014 по дату виконання цього рішення, тому з 14.04.2023 встановлено твердий розмір пенсії в раніше встановленому розмірі - 4432,27 грн. Управлінням після виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/4145/22 ОСОБА_1 встановлена особливість 317 - не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. встановлено з 01.04.2014 по 31.08.2014, що не впливає на розмір пенсії, оскільки перерахунок здійснено з 01.09.2014. З 14.04.2023 встановлено особливість 317, оскільки відсутні зобов`язання щодо здійснення подальших перерахунків за результатами яких буде збільшено розмір пенсії.» - тобто відповідач погоджується з тим, що підставою для зменшення розміру пенсії та відсутністю подальшого перерахунку розміру пенсійної виплати позивача, слугувало лише те, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/4145/22 не було покладено відповідних зобов`язань.

Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно частини 3 статті 42 Закону № 1058-IV, з 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність/мінімальної заробітної плати, визначених законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Також, частинами 1 та 2 статті 42 Закону №1058-ІV передбачено, що пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Відповідно до Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» було виключено частину 1 статті 42 Закону № 1058-IV та викладено у новій редакції частину 2 статті 42 цього Закону.

Зокрема, положеннями абзаців 1 та 2 частини 2 статті 42 Закону № 1058-IV (в редакції від 11.10.2017) було установлено, що для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Вказаним Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII було доповнено статтю 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-XII частиною 5, якою визначено, що індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Законом України від 15.02.2022 № 2040-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення пенсійного законодавства» було внесено зміни, серед іншого, до абзацу 1 частини 2 статті 42 Закону № 1058-IV та передбачено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Одночасно Законом України від 15.02.2022 № 2040-IX було викладено у новій редакції частину 5 статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та установлено, що індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, протягом усього періоду існування спірних у цій справі правовідносин, починаючи з 05.11.2015, норми Закону № 1058-IV у тій чи іншій редакції передбачали перерахунок раніше призначених пенсій з метою забезпечення індексації пенсії.

Крім індексації пенсії, передбаченої частиною першою цієї статті, у разі якщо величина середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, за минулий рік зросла, з 1 березня поточного року розмір пенсії підвищується на коефіцієнт, що відповідає не менш як 20 відсоткам темпів зростання середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні порівняно з попереднім роком, крім випадків, коли підвищення пенсійних виплат за минулий рік перевищило цей коефіцієнт. Якщо коефіцієнт підвищення пенсійних виплат у минулому році був менший, ніж зазначений у цій частині, то збільшення пенсій здійснюється з урахуванням попереднього підвищення.

Розділ XV Закону № 1058-ІV доповнено пунктом 4-3 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII від 03.10.2017, відповідно до якого пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень.

Також постановою Кабінету Міністрів України «Питання проведення індексації пенсій» у 2019 році від 20.02.2019 № 124 установлено, що у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-ІV затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17.

Постановою Кабінету Міністрів України «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» від 20.02.2019 № 124 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-ІV (далі - Порядок № 124), яким визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-ІV.

Хоча вказаний Порядок і затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проте, враховуючи пункт 1 Порядку №124, його дія поширюється не лише на проведення індексації пенсій у 2019 році, а й на її проведення в наступні роки.

01 квітня 2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році», згідно пп. 1 п. 2 якої у 2020 році перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11.

Також, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» № 127 від 22.02.2021, якою установлено, що у 2021 році перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124 проводиться з 1 березня із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11.

У 2022 році відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16.02.2022 № 118 перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14.

Кабінетом Міністрів України у 2023 році також прийнято постанову «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023 №168, пунктом першим якої установлено, що з 01.03.2023 перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 установлено, що з 1 березня 2024 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та яких враховується для обчислення пенсії у розмірі (7405,03*1,0796=7994,47).

Таким чином, з системного аналізу наведених норм суд робить висновок, що перерахунок пенсії на виконання рішення суду повинен був автоматично розрахувати пенсію позивача за матеріалами пенсійної справи, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму у відповідному році, з урахуванням масових перерахунків згідно з постановами Кабінету Міністрів України, прийнятими відповідно до Порядку № 124 на виконання ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-ІV.

Водночас, відповідачем всупереч вказаним нормам законодавства не було проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням підвищень, індексації, передбачених Законом України.

Як вже було встановлено судом з рішень від 06.06.2023 № 04 та від 14.08.2024 № 04 про перерахунок пенсії розмір пенсії позивача становить з 14.04.2023 по 30.04.2023 4432,27 грн.; з 01.05.2023 по довічно 4432,27 грн.; з 01.07.2023 по 31.12.2023 4432,27 грн.; з 01.01.2024 по 29.02.2024 4432,27 грн.; з 01.03.2024 по 31.03.2024 4432,27 грн.; з 01.04.2024 по 31.12.2024 4432,27 грн.; з 01.01.2025 по 06.10.2026 4432,27 грн.; з 07.10.2026 по довічно 4432,27 грн. Вид перерахунку «макетна обробка», підстава - «лист ГУ ПФУ від 02.05.2023 №0500-0308-5/35477», особливості «не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. - з 01.04.2014 по 31.08.2014; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ - з 01.09.2014 по довічно» та вид перерахунку «макетна обробка», підстава - «лист ГУ ПФУ від 05.07.2024 №0500-0304-5/69405», особливості «не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. - з 14.04.2023 по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ - з 01.09.2014 по довічно».

При цьому, застосовуючи до пенсійних виплат позивача в графі «Особливості» позначку «не підлягає масовому перерахунку, призначені за рішенням суду в твердому розмірі», відповідачем на підтвердження своїх дій не надано рішення суду, згідно якого відповідача зобов`язано призначити пенсію позивачу в твердому розмірі.

Натомість, як вже було встановлено та зазначено у рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 29.12.2022 по справі № 200/4145/22: - «Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.05.2019 у справі №200/5526/19-а, зобов`язано Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 01 квітня 2014 року в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31.03.2020 у справі №200/64/20-а, зобов`язано Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії з грудня 2019 року.

На виконання рішення суду від 24.05.2019 у справі №200/5526/19-а та від 31.03.2020 у справі №200/64/20-а, відповідачем поновлено виплату пенсії та прийнято рішення про перерахунок пенсії № 04 від 26.10.2021, яке містить, зокрема, графу «Особливості», в якій зазначено «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.; призначення за рішенням суду».

При цьому, суд звертає увагу, що рішення суду від 24.05.2019 у справі №200/5526/19-а та від 31.03.2020 у справі №200/64/20-а не містять застережень щодо встановлення твердого розміру пенсійної виплати позивачеві та щодо того, що пенсія позивача не підлягає масовим перерахункам.

Отже, суд дійшов до висновку, що у спірних правовідносинах відповідач безпідставно провів перерахунок пенсії позивача у фіксованому розмірі.

Стосовно доводів відповідача, що позивач не звертався до нього із заявою встановленої форми про перерахунок пенсії, суд ставиться критично, оскільки з дня поновлення виплати пенсії на підставі рішення суду, позивач користується усіма правами на підвищення та перерахунок пенсії згідно вимог Закону України № 1058-IV, будь-яких обмежень його прав, як пенсіонера, якому призначено виплату пенсії за рішенням суду, наведеним Законом не встановлено.

Твердження відповідача про те, що будь-які зобов`язання щодо проведення перерахунків пенсійної виплати на органи Пенсійного фонду судом не покладалося є безпідставними, так як відповідач в силу закону зобов`язаний проводити автоматичні перерахунки пенсії без будь-якого спеціального припису.

З огляду на вищевказане суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що при виплаті пенсії позивачу з 14.04.2023 відповідачем безпідставно встановлено особливість «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.», що призвело до порушення права позивача на перерахунок пенсії, оскільки Закон №1058 не містить застережень щодо встановлення твердого розміру пенсійної виплати та заборону перерахунків пенсій осіб, які постійно проживають за межами України.

Відтак, дії Головного управління стосовно запровадження окремого порядку виплати пенсії позивачу не встановленого Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суд першої інстанції вірно визнав протиправними.

Окрім того, в силу частини 2 статті 19 Конституції України, виконання вимог закону, в тому числі щодо проведення підвищення та перерахунку пенсій, є обов`язком відповідача.

Таким чином, перерахунок пенсій повинен здійснюватися автоматизованим способом за матеріалами пенсійних справ, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Виконання вимог закону, в тому числі щодо проведення підвищення та перерахунку пенсій, є обов`язком відповідача.

Отже, позивач отримав право на поновлення пенсії за віком, відтак відповідач зобов`язаний це право реалізовувати шляхом проведення послідуючих перерахунків, незалежно від того, призначена пенсія добровільно чи за рішенням суду.

Окрім визначеного, суд звертає увагу на наступне. За приписами статті 6 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Щодо обраного позивачем способу захисту прав позивача суд зазначає наступне.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням її осучаснення у відповідності до ст.ст. 27, 28, ч. ч. 2, 3 ст. 42 та пунктів 41, 43 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році».

Суд зауважує, що позовна вимога позивача в частині зобов`язання відповідача виплатити недоотриману пенсію з 14.04.2023 з нарахуванням компенсації втрати частини доходів задоволенню не підлягає як передчасна, оскільки предметом судового захисту можуть бути лише порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.

Щодо скасування протоколу/розпорядження №04 від 06.06.2023 та позначки в особливостях пенсійної справі позивача «не підлягає МП. признач. за ріш. суду в твердому розмірі» в графі ознаки роботи «Підприємець, працює», то такі вимоги задоволенню також не підлягають у зв`язку з відсутністю ознак рішення суб`єкта владних повноважень.

Так само не підлягає задоволенню вимога щодо зобов`язання відповідача усунутись від опрацювання пенсійної справи в режимі макетної обробки, оскільки застосований судом спосіб є належним та достатнім способом захисту у даному спорі, так як покладає на відповідача обов`язок проведення перерахунку та виплати пенсії з урахуванням норм чинного законодавства, що виключає можливість при виконанні рішення обмежувати право позивача.

Щодо інших посилань відповідача, зазначених ним у його відзиві на позовну заяву, судом було належним чином відображено в ухвалі Донецького окружного адміністративного суду від 16.01.2025.

Зокрема, згідно процесуального законодавства ордер є належним документом на підтвердження представництва.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Враховуючи частину 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, з урахуванням викладеного та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, окружний суд обгрунтовано вважав за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області стосовно запровадження окремого порядку поновлення пенсії позивача не передбаченого Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та як похідна вимога зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням її осучаснення у відповідності до ст.ст. 27, 28, ч. ч. 2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році».

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 року у справі № 200/7181/24 залишити без змін.

Повне судове рішення 20 травня 2025 року.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук