Справа № 200/7118/24
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року справа №200/7118/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року (повне судове рішення складено 27 грудня 2024 року) у справі № 200/7118/24 (суддя в І інстанції Дмитрієв В.С.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Адвокат Плужник Максим Валерійович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний рік служби, а саме за 12 років;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 12 повних років служби.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 261 від 10.09.2024 станом на 10.09.2024 вислуга років позивача у Збройних Силах України становить: загальна 12 років 07 місяців 02 дні, в тому числі календарна 09 років 05 місяців 14 днів, пільгова 03 роки 01 місяць 18 днів. Проте, позивачу виплачено одноразову грошову допомогу за 5 повних років у разі звільнення в розмірі 50% місячного грошового забезпечення, при цьому не враховано період служби на попередніх посадах, що загалом складає 12 повних років календарної вислуги, як зазначається в наказі про звільнення.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що суперечать вимогам законодавства України, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 9 (дев`ять) повних календарних років служби.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення, станом на день звільнення з військової служби, за 4 (чотири) повних календарних років служби.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивача звільнено з військової служби наказом командувача сухопутних військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", а саме командиром військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 22.08.2024 № 344, в якому зазначено період служби в Збройних Силах України з 27.03.2015 по 21.04.2016 та з 17.09.2018 року по час звільнення наказом від 10.09.2024 № 261 (по стройовій частині), що складає 5 років 11 місяців 24 дня. Отже, на підставі вказаних відомостей позивачу здійснено виплату одноразової грошової допомоги при звільненні за 5 повних календарних років служби.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 від 24.11.2015.

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 261 від 10.09.2024 підполковника ОСОБА_1 командира військової частини звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 22.08.2024 № 344 у відставку за підпунктом «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців) вважати таким, що з 10.09.2024 справи та посаду здав.

З 10 вересня 2024 року виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, з продовольчого забезпечення з 11.09.2024.

З 25 вересня 2024 року виключити зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 та всіх видів забезпечення.

Станом на 10.09.2024 вислуга років у Збройних Силах України становить: загальна 12 років 07 місяців 02 дні, в тому числі календарна 09 років 05 місяців 14 днів, пільгова 03 роки 01 місяць 18 днів.

При цьому наказано, на підставі розділу ХХХІІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 виплатити одноразову грошову допомогу за 5 (п`ять) повних років у разі звільнення в розмірі 50% місячного грошового забезпечення (за кожний повний календарний рік служби, при цьому не врахували період служби на попередніх посадах).

Згідно з довідкою-розрахунком від 29.10.2024 №1669/3363, що надана відповідачем, ОСОБА_1 виплачено одноразову допомогу при звільненні у розмірі 87753,38 грн (ГЗ-індексація)х50%х5 років), що позивачем не заперечується.

Позивач вважає, що оскільки згідно із наказом про звільнення вислуга складає 12 повних років, відповідач протиправно здійснив виплату за 5 років.

За захистом порушених прав, позивач звернувся до суду з цим позовом.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-XII).

Частинами першою та другою статті 9 Закону №2011-XII встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 15 Закону №2011-XII (в редакції від 29.03.2024, підстава Закон №3515-ІХ, чинній на дату звільнення позивача з військової служби) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призивом осіб офіцерського складу, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби які звільняються з військової служби, зокрема за станом здоров`я.

Відповідно до пункту 1 розділу XXXII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 №260, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби, військовослужбовців, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або за призовом осіб із числа резервістів в особливий період) здійснюється виплата одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби у розмірах та на умовах, установлених пунктом 2 статті 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Аналогічні приписи містяться у пункті 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" (далі - Постанова №393).

Так, відповідно до абзацу десятого пункту 10 вказаної Постанови №393 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби та осіб, зазначених в абзаці дев`ятому цього пункту, виплачується одноразова грошова допомога в розмірах та на умовах, установлених пунктом 2 статті 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

Спірним питанням у справі, що розглядається, є право позивача на виплату одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 статті 15 Закону №2011-XII у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

При цьому, розмір такої одноразової грошової допомоги знаходиться в прямій залежності від кількості повних календарних років їх служби.

Як встановлено судом вище та зазначено у наказі про звільнення позивача з військової служби, станом на 10.09.2024 вислуга років ОСОБА_1 у Збройних Силах України становила: загальна 12 років 07 місяців 02 дні в тому числі календарна 09 років 05 місяців 14 днів, пільгова 03 роки 01 місяць 18 днів.

Отже, ураховуючи, що станом на день звільнення позивач мав календарну вислугу повних 9 років (09 років 05 місяців 14 днів), він має право на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 9 повних років календарної служби.

Отже, бездіяльність відповідача щодо нездійснення ОСОБА_1 нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 9 повних років календарної служби є протиправною.

При цьому місцевий суд вірно вважав помилковими твердження позивача про наявність підстав для розрахунку та виплати спірної допомоги за 12 років служби, оскільки матеріалами справи підтверджується календарна вислуга років 09 років 05 місяців 14 днів.

Також суд не приймає до уваги посилання відповідача на наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 22.08.2024 № 344 щодо визначення періоду служби позивача, оскільки, як вже зазначалось вище, згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 261 від 10.09.2024 про звільнення з військової служби станом на 10.09.2024 вислуга років позивача у Збройних Силах України становила: загальна 12 років 07 місяців 02 дні, в тому числі календарна 09 років 05 місяців 14 днів, пільгова 03 роки 01 місяць 18 днів. Докази внесення змін до вказаного вище наказу відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

Отже, з метою захисту прав позивача, окружний суд, з урахуванням здійснення відповідачем виплати грошової допомоги при звільненні за 5 років календарної служби, правильно вважав за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачеві одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення, станом на день звільнення з військової служби, за 4 (чотири) повних календарних років служби (9 років 5 років (виплачено)).

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Дійсно, відповідно до статті 15 Закону України №2011-XII:

- абзацу другого підпункту 1 пункту 2: військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

- абзацу двадцять третього підпункту 3 пункту 2: «У разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, крім тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги».

Апелянтом не доведено, що при попередньому звільненні позивач набув право на отримання такої грошової допомоги.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року у справі № 200/7118/24 залишити без змін.

Повне судове рішення 20 травня 2025 року.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук