Справа № 280/11898/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2025 року м. Дніпросправа № 280/11898/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року (суддя А.В. Сіпака) у справі № 280/11898/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 13.09.2024 року № 58, щодо відмови у призначенні дострокової пенсії за віком позивачці, як матері інваліда з дитинства;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити та виплачувати позивачці дострокову пенсію за віком, як матері інваліда з дитинства з 02.09.2024 року, з зарахуванням до страхового стажу періодів отримання допомоги по безробіттю з 04.12.1996 року по 04.09.1997 рік.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що пенсійний орган протиправно відмовив позивачці у призначенні пенсії, як матері особи з інвалідністю з дитинства, а також не зарахував до страхового стажу період отримання допомоги по безробіттю з 04.12.1996 по 04.09.1997.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати позивачці до страхового стажу період отримання допомоги по безробіттю з 04.12.1996 по 04.09.1997, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Судом першої інстанції зазначено, що трудова книжка позивачки містить відомості про отримання позивачкою допомоги по безробіттю з 04.12.1996 по 04.09.1997.

Суд зазначив, що підставою як для призначення пенсії, так і для її перерахунку, є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Суд вказав, що на особу не може перекладатись обов`язок доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці.

Таким чином, суд вважав, що необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати позивачці період з 04.12.1996 по 04.09.1997 до страхового стажу, з урахуванням висновків суду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, пенсійний орган вказує, що через невідповідність Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, запис трудової книжки позивачки щодо спірного періоду з 04.12.1996 по 04.09.1997 потребує уточнення. Натомість, позивачкою не надано пенсійному органу документи, визначені Порядком №637. Відтак, пенсійний орган правомірно не зарахував позивачці до страхового стажу спірний період з 04.12.1996 по 04.09.1997.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивачка звернулась до пенсійного органу з заявою від 06.09.2024 про призначення дострокової пенсії за віком як матері особи з інвалідністю з дитинства.

За принципом екстериторіальності, заяву позивачки про призначення пенсії розглядало Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №58 від 13.09.2024 відмовлено позивачці в призначенні пенсії за віком відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-ІV у зв`язку з ненаданням документів, передбачених пунктом 2.18 Порядку 22-1. Також, спірним рішенням не зараховано до страхового стажу період отримання допомоги по безробіттю з 04.12.1996 по 04.09.1997, оскільки відсутні підстави припинення виплати.

У поясненні третьої особи зазначено, що підставою для відмови позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-ІV слугувала відсутність висновку лікарсько-консультаційної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку. Підставою для незарахування до страхового стажу періоду отримання допомоги по безробіттю з 04.12.1996 по 04.09.1997 слугувала відсутність підстави припинення виплати. Запис про припинення виплати допомоги по безробіттю зроблено у трудовій книжці позивачки серії НОМЕР_1 без посилання на підставу її припинення (відсутній номер та дата наказу), тобто відповідний запис внесено з порушенням вимог Інструкції про порядок введення трудових книжок працівників затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 року № 58.

Не погоджуючись із рішенням пенсійного органу №58, позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і лише у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей про періоди роботи, особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи.

Матеріалами справи підтверджено, що спірним рішенням пенсійного органу від 13.09.2024 №58 позивачці зокрема не зараховано до страхового стажу період отримання допомоги по безробіттю з 04.12.1996 по 04.09.1997, оскільки відсутні підстави припинення виплати.

Відповідно до приписів ст. 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується період одержання допомоги по безробіттю.

Апеляційним судом досліджено, що відомості записів трудової книжки позивачки НОМЕР_1 підтверджують отримання позивачкою допомоги по безробіттю з 04.12.1996 по 04.09.1997.

Колегія суддів звертає увагу, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Також, апеляційний суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

За позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 21 лютого 2018 року у справі №687/975/17, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав зобов`язати пенсійний орган зарахувати позивачці до страхового стажу період отримання нею допомоги по безробіттю з 04.12.1996 по 04.09.1997.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року у справі № 280/11898/24 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 19.05.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк