Справа № 420/12463/22
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

20 травня 2025 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Левчук О.А.
за участю секретаря Гур`євої К.І.
представника заявника Печорської А.О.
позивача ОСОБА_1
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилась справа № 420/12463822 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, заступника директора департаменту начальника відділу договірної та аналітичної роботи юридичного департаменту Державної казначейської служби України Колеснікової Світлани Борисівни про визнання незаконними дій.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправною відмову Державної казначейської служби України у нарахуванні і виплаті ОСОБА_1 компенсації за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу, викладену у листі від 01.06.2022 року № 5-11-11/6503; зобов`язано Державну казначейську службу України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за порушення строку перерахування коштів згідно рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 07.11.2019 року по справі № 504/4665/18, в порядку, передбаченому статтею 5 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень.

Від представника відповідача Державної казначейської служби України надійшла заява про зміну способу і порядку виконання судового рішення шляхом стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 компенсації за порушення строку перерахування коштів згідно рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 07.11.2019 у справі № 504/4665/18 в розмірі 146,30 гривень. В обґрунтування заяви представник відповідача вказує, що з огляду на зміст статті 5 Закону про гарантії та пунктів 50, 51 Порядку № 845, прийняття Казначейством рішення про виплату компенсації можливе виключно після виконання судового рішення за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів (КПКВК 3504040). Водночас виконання рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 07.11.2019 у справі № 504/4665/18 здійснювалось за рахунок бюджетної програми КПКВК 3504030 «Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб» (далі бюджетна програма КПКВК 3504030). Ані Закон про гарантії, ані Порядок № 845 не передбачають механізму нарахування компенсації у разі/після виконання рішення суду про відшкодування шкоди державою за рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 3504030. Отже, за відсутності правової норми та механізму нарахування компенсації за судовими рішеннями про відшкодування шкоди державою, Голова Казначейства не наділена повноваженнями щодо затвердження рішення про виплату компенсації за порушення строку перерахування коштів згідно з рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 07.11.2019 у справі № 504/4665/18. Проте положеннями Бюджетного кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку № 845 передбачено, що Казначейство здійснює виконання рішень суду про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів. За період з 26.06.2020 по 17.06.2021 компенсація за порушення строку перерахування коштів становить 5 000,00 х 3% (0,03) ч 365 х 356= 146,30 гривень. Таким чином, у разі зміни судом способу й порядку виконання рішення суду у справі № 420/12463/22 із «зобов`язання» на «стягнення» та визначення суми компенсації за порушення строку перерахування коштів у розмірі 146,30 грн, Казначейство матиме змогу здійснити заходи щодо його виконання в порядку черговості та в межах бюджетних асигнувань.

В судовому засіданні представник заявника заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення підтримав, просив її задовольнити.

Позивач в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення, просив відмовити в її задоволенні.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Згідно ч. 3 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Верховний Суд у постанові від 24 липня 2023 року у справі №420/6671/18 зазначив, що аналіз положень частин першої, третьої статті 378 КАС України свідчить про те, що підставою для застосування правил цієї норми є настання обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, а для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин. Тобто, зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом. Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, однак не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.

Подібна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 800/203/17, а також у постановах від 7 березня 2018 року у справі № 456/953/15-а, від 16 липня 2020 року у справі №130/2176/17, від 11 листопада 2020 року у справі №817/628/15 та від 17 лютого 2021 року у справі №295/16238/14-а.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправною відмову Державної казначейської служби України у нарахуванні і виплаті ОСОБА_1 компенсації за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу, викладену у листі від 01.06.2022 року № 5-11-11/6503; зобов`язано Державну казначейську службу України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за порушення строку перерахування коштів згідно рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 07.11.2019 року по справі № 504/4665/18, в порядку, передбаченому статтею 5 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень.

Тобто, в резолютивній частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року по справі № 420/12463/22 визначені дії зобов`язального характеру, які слід вчинити відповідачу, Державній казначейській службі України, на виконання рішення суду.

Згідно ч. 4 ст. 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, з вищевикладеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Виконання рішення суду забезпечується, зокрема, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України Про виконавче провадження, а тому посилання представника на приписи Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845, є неспроможними.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що розрахунок суми компенсації за порушення строку перерахування коштів згідно рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 07.11.2019 року по справі № 504/4665/18, при ухваленні рішення по суті позовних вимог не здійснювався.

Таким чином, зміна способу виконання рішення суду із зобов`язання виплатити компенсацію на стягнення конкретної суми потягне за собою зміну рішення по суті, вихід за межі позовних вимог та вирішення питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що заява представника відповідача про зміну способу і порядку виконання судового рішення є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 243, 248, 378 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача про зміну способу і порядку виконання судового рішення по справі № 420/12463/22.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 256 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 20 травня 2025 року.

Суддя О.А. Левчук