Справа № 120/6873/24
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/6873/24

Головуючий у 1-й інстанції: Дончик Віталій Володимирович

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

19 травня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сапальової Т.В. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина.

1. Короткий зміст позовних вимог.

1.1 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

1.2 В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, оскільки останнім не нараховано та не виплачено додаткову винагороду у розмірі 100000 грн., право на яку передбачено пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період з 07.09.2023 по 23.04.2023 в розрахунку на місяць пропорційно перебуванню на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

2.1 06 вересня 2023 року за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях під час захисту Батьківщини і стримування збройної агресії російської федерації, виконання бойових завдань у складі Військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_1 , солдат ОСОБА_1 одержав вогнепальне кульове сліпе поранення правової кисті з відкритим переломом кістки-трапеції (з дефектом), крайові переломи човноподібної та голівчастої кісток. Забійно-рвані рани правої кістки з пошкодженням сухожилля згиначів 1-2 пальців, середнього нерву, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 №3247 від 22.09.2023.

2.2 Відповідно до виписки з медичної карти хворого №10527 в період з 07.09.2023 року по 08.09.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві "Міська лікарня №9" Запорізької міської ради травматолого-ортопедичне відділення.

2.3 Згідно з випискою з медичної карти стаціонарного хворого №28173 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві "Міська клінічна лікарня №4" Дніпровської міської ради в період з 08.09.2023 по 10.09.2023.

2.4 Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4189/1 в період з 11.09.2023 по 18.09.2023 перебував на лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві "Вінницька міська клінічна лікарня №1".

2.5 В період з 18.09.2023 року по 13.10.2023 року, згідно із перевідного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого №2376 ОСОБА_1 перебував на лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві "Іллінецька міська лікарня" Іллінецької міської ради. За рішенням позаштатної військово-лікарської комісії "Іллінецька міська лікарня" Іллінецької міської ради від 12.10.2023 протокол №48, позивача направлено на реабілітацію до ВЧ НОМЕР_2 . Довідкою військово-лікарської комісії №126 від 12.10.2023 року, встановлено діагноз та причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): ступінь тяжкості поранення - Тяжкий, згідно наказу МОЗ України від 04.07.2007 року №370. Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

2.6 Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого №1505 в період з 13.10.2023 року по 16.11.2024 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Військовій частині НОМЕР_2 .

2.7 З 17.11.2023 по 16.12.2023 відповідно до відпускного квитка Військової частини НОМЕР_1 від 16.11.2023 №2169 ОСОБА_1 перебував у відпустці за станом здоров`я після лікування внаслідок поранення.

2.8 Відповідно до довідки №1262 від 19.12.2023, виданої Військовою частиною НОМЕР_3 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні медичної реабілітації Військової частини НОМЕР_3 в період з 18.12.2023 по 19.12.2023.

2.9 Згідно перевідного епікризу із медичної карти хворого №16465 в період з 26.12.2023 по 12.01.2024 позивач надійшов у відділення травматології Комунального некомерційного підприємства "Київська міська дитяча клінічна лікарня №1" для планового оперативного втручання.

2.10 Відповідно до виписного епікризу №203 в період з 12.01.2024 по 18.01.2024 для подальшого лікування та реабілітації позивач направлений до Військової частини НОМЕР_3 та госпіталізований у відділення медичної реабілітації хірургічного профілю.

2.11 З 19.01.2024 року по 17.02.2024 року відповідно до відпускного квитка Військової частини НОМЕР_1 від 18.01.2024 №154 ОСОБА_1 перебував у відпустці за станом здоров`я після лікування внаслідок поранення.

2.12 Відповідно до довідки до виписки з медичної картки стаціонарного хворого №278 в період з 17.02.2024 по 23.03.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Військовій частині НОМЕР_2 .

2.13 21.03.2024 позивачем подано рапорт командиру Військової частини НОМЕР_1 про звільнення його від виконання службових обов`язків на підставі висновку військово-лікарської комісії терміном 30 календарних днів (на строк, необхідний для оформлення та затвердження свідоцтва про хворобу) у період з 24.03.2024 по 23.04.2024.

2.14 Відповідно до абзацу 12 свідоцтва про хворобу №451 позивачу встановлено наступний причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва: Поранення (травма), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.

2.15 Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №12 від 02.05.2024 року ОСОБА_1 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

2.16 Позивач вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, оскільки останнім ненараховано та невиплачено додаткову винагороду за період з 07.09.2023 по 23.04.2023 в розрахунку 100000 грн. на місяць пропорційно перебуванню на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

3.1 Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25.12.2024 позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, збільшеної до 100000 гривень, за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 07.09.2023 по 31.10.2023;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, збільшену до 100000 гривень, за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 07.09.2023 по 31.10.2023, з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди.

3.2 Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100000 гривень на період лікування в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, а також у період перебування його у відпустці для лікування після травми, що підтверджується відповідними довідками і документами. В іншій частині позовних вимог, суд першої інстанції відмовив у зв`язку з виплатою додаткової винагороди за період з листопада 2023 року по березень 2024 року та відсутністю підстав для такої виплати за період звільнення позивача від виконання службових обов`язків з 24.03.2024 по 23.04.2024.

4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

4.1 Позивач просить скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог за періоди з 20.12.2023 по 25.12.2023 та з 24.03.2024 по 23.04.2024, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

4.2 В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що довідка Військової частини НОМЕР_3 №1262 від 19.12.2023 була видана під час лікування позивача, а тому не відображає весь період його лікування, на підтвердження лікування у відділенні медичної реабілітації ВЧ НОМЕР_3 з 18.12.2023 по 25.12.2023, апелянтом подано виписний епікриз №4132. Крім того, позивач вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову в період з 24.03.2024 по 23.04.2024 коли він перебував у відпустці звільненні від виконання службових обов`язків на підставі ВЛК на період, необхідний для оформлення та затвердження свідоцтва про хворобу.

4.3 Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не надав.

ІІ. Мотивувальна частина.

1. Позиція апеляційного суду

Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, виходячи з таких підстав.

1.1 Відповідно до ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

1.2 На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України № 217 від 07.03.2022; № 350 від 22.03.2022; № 754 від 01.07.2022; № 793 від 07.07.2022; № 1146 від 08.10.2022 - застосовується з 1 вересня 2022 року) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Пунктом 5 Постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

1.3 Постановою КМУ № 793 від 07.07.2022, доповнено Пункт 1 Постанови №168 абзацом, яким визначено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

1.4 Отже, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн. виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

1.5 Для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування на стаціонарному лікуванні. Відтак, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

1.6 Спірним в межах апеляційної скарги є наявність у позивача права на нарахування та виплату додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 за час перебування на стаціонарному лікуванні з 20.12.2023 по 25.12.2023 у зв`язку з отриманим позивачем 06 вересня 2023 року поранення та за період звільнення від виконання службових обов`язків на тридцять календарних днів (на строк, необхідний для оформлення і затвердження свідоцтва про хворобу) з 24.03.2024 по 23.04.2024.

1.7 Суд першої інстанції встановив, що позивач 06.09.2023 отримав бойове поранення у зв`язку із чим в період з 07.09.2023 по 08.09.2023, з 08.09.2023 по 10.09.2023, з 11.09.2023 по 18.09.2023, з 18.09.2023 по 13.10.2023, з 13.10.2023 по 16.11.2023, з 18.12.2023 по 19.12.2023, з 26.12.2023 по 18.01.2023, з 19.01.2024 по 17.02.2024, з 17.02.2024 по 23.03.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. У період з 17.11.2023 по 16.12.2023 та з 19.01.2024 по 17.02.2024 позивач перебував у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії. Це лікування було пов`язано з отриманою травмою під час безпосередньої участі у бойових діях щодо захисту Батьківщини, про що свідчать відповідні довідки ВЛК.

1.8 Щодо доводів позивача про неврахування судом першої інстанції його перебування у відпустці з 24.03.2024 по 23.04.2024, апеляційний суд зазначає наступне.

Як видно з довідки ВЛК №451/1 від 21.03.2024, ОСОБА_1 потребує звільнення від виконання службових обов`язків на тридцять календарних днів (на строк, необхідний для оформлення і затвердження свідоцтва про хворобу), що відповідає п. 6.17 розділу 6 глави ІІ Положення про ВЛК, затвердженого наказом МОУ № 402 від 14.08.2008.

Згідно з п. 6.17 розділу 6 глави ІІ Положення про ВЛК, у разі звільнення військовослужбовців з військової служби постанова про потребу їх у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) ВЛК не приймається. Під час дії особливого періоду військовослужбовцям, які амбулаторно чи стаціонарно пройшли медичний огляд ВЛК, за результатами медичного огляду визнані непридатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців, та виписуються із закладу охорони здоров`я (установи) до оформлення ВЛК свідоцтва про хворобу, яке є підставою для оформлення документів про звільнення військовослужбовця з військової служби, у день виписки (закінчення медичного огляду ВЛК) видається довідка ВЛК з постановою «Потребує звільнення від виконання службових обов`язків на _____ календарних днів». У постанові ВЛК зазначається строк, необхідний для оформлення та затвердження свідоцтва про хворобу, але не більше 30 календарних днів з дня закінчення медичного огляду.

Тобто, постанова ВЛК про звільнення військовослужбовця від виконання службових обов`язків не є відпусткою для лікування після тяжкого поранення і не може бути підставою для виплати додаткової винагороди відповідно до Постанови №168, про що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, відмовляючи в цій частині у задоволенні позовних вимог.

1.9 Разом із тим, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги позивача про неврахування судом першої інстанції періоду його лікування з 20.12.2023 по 25.12.2023. Згідно з виписним епікризом №4132, наданим позивачем до апеляційної скарги, ОСОБА_1 проходив лікування у в/ч НОМЕР_3 з 18.12.2023 по 25.12.2023. Врахована судом першої інстанції довідка №1262 від 19.12.2023 (а.с. 39) не відображає всього періоду лікування позивача та надана за період з 18.12.2023 по 19.12.2023 (як зазначено у довідці «теперішній час»), про що він вказав у відповіді на відзив, надавши перевідний епікриз №16465 про надходження 26.12.2023 з закладу охорони здоров`я в/ч НОМЕР_3 у відділення травматології Комунального некомерційного підприємства "Київська міська дитяча клінічна лікарня №1" для планового оперативного втручання.

1.10 При цьому відповідачем не надано доказів про виплату позивачу додаткової винагороди за грудень 2023 року з урахуванням періоду з 20.12.2023 по 25.12.2023, а тому в цій частині апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню.

2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

2.1 Доводи апеляційної скарги позивача частково є слушними, а вимоги підлягають частковому задоволенню.

2.2 Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

2.3 Згідно із ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

2.4 Зважаючи на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог за період з 20 грудня 2023 року по 25 грудня 2023 року.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, збільшеної до 100000 гривень, за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я (військова частина НОМЕР_3 ) у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 20 грудня 2023 року по 25 грудня 2023 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, збільшену до 100000 гривень, за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я (військова частина НОМЕР_3 ) у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 20 грудня 2023 року по 25 грудня 2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди.

В іншій частині рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року в справі № 120/6873/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сапальова Т.В. Сушко О.О.