Справа № 686/6657/25
Суддя: Чевилюк З. А.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/6657/25
Провадження № 2-а/686/135/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Чевилюк З.А.

за участі секретаря Козубович А.Т.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому адміністративну справу № 686/6657/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови.

Позивач вказав, що 04 лютого 2025 року старшим стрільцем взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 , солдатом ОСОБА_2 , було складено протокол №289 від 04.02.2025 року про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП щодо громадянина ОСОБА_1 та про недотримання останнім вимог ч.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Водночас, щодо позивача було складено протокол АП318 №010852 про адміністративне затримання за ч.1 ст.261 КУпАП від 04.02.2025 інспектором СРПП Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції, лейтенантом поліції ОСОБА_3 , за яким позивача було звільнено у зв`язку зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення ст.210-1 ч.3 КУпАП.

Постановою тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_4 №2002 від 21.02.2025 року, його звільнено від адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП обмежившись усним зауваженням, а провадження в адміністративній справі закрито на підставі статті 22 КУпАП.

Зокрема, складені 04 лютого 2025 року працівниками відповідача та поліції протокол про адміністративне затримання АП318 №010852 та протокол про вчинення адміністративного правопорушення №289 не мають жодного відношення до ОСОБА_1 , оскільки затримано та оповіщено було не позивача, а сторонню особу. Про це позивач наголошував на розгляді справи, але відповідач при виготовленні повного тексту постанови №2002 по справі про адміністративне правопорушення цього не врахував.

ОСОБА_1 працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на посаді водія автотранспортних засобів з 04.10.2024 року та здійснює вантажні перевезення автомобільним транспортним, у тому числі в міжнародному сполученні.

Протоколами №289 та АП318 №010852 зафіксовано час адміністративного затримання та оповіщення ОСОБА_1 11 год. 01 хв., тоді як фактично ОСОБА_1 був за місцем роботи за адресою АДРЕСА_1 . Таким чином, ОСОБА_1 фізично не міг бути присутнім водночас на АДРЕСА_2 , де його затримували та доставляли до органу ТЦК та СП за адресою АДРЕСА_3 та на роботі за місцем виконання трудових функцій.

У протоколі АП318 №010852 про адміністративне затримання ОСОБА_1 в графі «поняті» інспектором лейтенантом поліції Ліщук Є.В. зазначено «відео». Це підтверджує відеофіксацію працівниками поліції процесу оповіщення та адміністративного затримання ОСОБА_1 .

Згідно з матеріалами відеофіксації процесу адміністративного затримання, копії яких додається на флеш-картці, позивач зазначає, що на відео зафіксована інша особа, а не він.

Крім того, позивач просить поновити строк на оскарження постанови №2002 по справі про адміністративне правопорушення від 21.02.2025 року.

Ухвалою від 20 березня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку

Продемонстровано результат відеофіксації за протоколом про адміністративне затримання серії АП318 №010852, де при відтворені позивача не ідентифіковано з особою на флеш носії.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що старшим стрільцем взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 солдатом ОСОБА_2 було складено протокол №289 про адміністративне правопорушення, зі змісту якого вбачається, що 04.02.2025 о 11 год. 01 хв. в порядку адміністративного затримання працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 доставлено гр. ОСОБА_1 , щодо якого встановлено відсутність військово-облікових документів. Оставлений громадянин не пред`явив їх за вимогою уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 та поліцейського, чим порушив ч.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»,та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

21 лютого 2025 року тимчасово виконувачем обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_4 винесено постанову №2002 від 21.02.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, якою позивача звільнено від адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрито на підставі ст.22 КУпАП.

Постанова про адміністративне правопорушення, прийнята щодо ОСОБА_1 21.02.2025 року, була отримана під розписку його адвокатом Козак Юлією Григорівною 25.02.2025 року. Адміністративний позов було відправлено «Укрпоштою» 07.03.2025 року та зареєстровано судом 10 березня 2025 року, тому строк оскарження постанови підлягає поновленню.

Згідно з військово-обліковим документом в електронній формі, сформованим в додатку «Резерв+» 06.02.2025 року та дійсним до 06.02.2026 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку, дата уточнення даних 09.06.2024р.

При демонстрації результату відеофіксації за протоколом про адміністративне затримання серії АП318 №010852, позивача не ідентифіковано з особою на флеш носії.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Частина 3 статті 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчиненні під час особливого періоду.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначені Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до приписів частини 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Установлено, що вимоги, зазначені у частині шостій статті 22, щодо здійснення уповноваженими представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, застосовуються з 17.07.2024 р. згідно із Законом № 3633-IX від 11.04.2024.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Згідно оспорюваної постанови позивач був визнаний винуватим у тому, що в період мобілізації під час перевірки не мав при собі військово-облікового документа.

Разом з цим суд зазначає, що факт відсутності особи військово-облікового документа, відповідно до положень ч.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з 17.07.2024 року повинен підтверджуватися відеозаписом перевірки уповноваженою особою документів.

Такі докази матеріали справи не містять і відповідачем суду не надані. Більше того, наявність таких доказів відсутнє і посилання у самій постанові про притягнення до адміністративної відповідальності.

Протокол серії АП318 №010852 затримання працівниками поліції ОСОБА_1 у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч.1 ст.210-1 КУпАП таким доказом бути не може, оскільки у самому протоколі затримання особи не зазначено конкретні обставини, які свідчили про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.210-1 КУпАП, а також відсутній відеозапис події затримання ОСОБА_1 .

Як вбачається на відео присутня інша особа, а не позивач.

З огляду на викладене вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, за викладених у постанові про адміністративне правопорушення, на переконання суду, відповідачем не доведений.

Зважаючи на відсутність належних доказів, які б підтверджували факт порушення позивачем мобілізаційну підготовку та мобілізацію за викладених в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення обставин, враховуючи те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, слід визнати, що винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконною, винесена без достатніх доказів, які б підтверджували його вину за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до ст.139 КАС України, слід стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код: НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 605,60 грн. судового збору.

Керуючись, ст.ст.7,9,210 ч.2, 247,251,278-280,293 КУпАП, ст.ст.2,6,19-20,77, 132,139, 229, 286 КАС України,суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Поновити пропущений строк для оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення №2002 від 21.02.2025 року, винесеної тимчасово виконувачем обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Скасувати постанову №2002 від 21.02.2025 року, винесену тимчасово виконувачем обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_4 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 605,60 грн. судового збору.

Рішення підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 20 травня 2025 року.

Суддя: З.А. Чевилюк