Справа № 420/15229/25
Суддя: Бабeнко Д.А.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 травня 2025 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бабенко Д.А., розглянувши матеріали позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТМАКС» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТМАКС» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить суд визнати протиправними та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в загальній кількості 61, які датовані 05.11.2024 року про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкових накладних від 16.11.2023 року.

Відповідно до п.3, 5, 6 ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши зміст позовної заяви та доданих до неї матеріалів, суддя встановив наявність підстав для залишення позову без руху, оскільки позов поданий із порушенням вимог встановлених ст. ст. 160, 161 КАС України.

Згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 132 КАС України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою, встановлена ставка судового збору у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З аналізу наведених положень Закону України «Про судовий збір» вбачається, що майновими є вимоги, для яких визначено ціну позову. Відповідно до позовних заяв немайнового характеру необхідно відносити вимоги, які не підлягають вартісній оцінці.

За змістом позовних вимог, позивачем заявлено шістдесят одну (61) вимогу немайнового характеру.

При цьому, кількість немайнових вимог дорівнює кількості оскаржуваних рішень Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків в особі Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Тобто, у даному випадку судовий збір сплачується за шістдесят одну (61) вимогу немайнового характеру щодо оскарження рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позовні вимоги про зобов`язання ДПС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних шістдесят одну (61) податкову накладну є похідними позовними вимогами.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн.

Отже, судовий збір за шістдесят одну (61) позовну вимогу немайнового характеру складає 184708,00 (сто вісімдесят чотири тисячі сімсот вісім) грн. 00 коп. (за ставкою 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб за кожну вимогу немайнового характеру).

Проте, до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору.

Отже, позивачу необхідно надати докази сплати судового збору у визначеному Законом України «Про судовий збір» розмірі.

Окрім того, згідно із ч.6 ст.161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

До суду з цим позовом позивач звернувся 15.05.2025.

Отже, позивачем пропущено шестимісячний строк на звернення до суду з даним позовом.

Суддя зазначає, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Питання ж поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оціночні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час спливу строків звернення до суду.

Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо об`єктивно йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив через можливі власні недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до свого права на звернення до суду.

Суддя зауважує, що позивачем не наведено обставин, які б давали підстави для висновку про наявність об`єктивних непереборних причин, що зумовили поважність пропуску встановленого законом строку звернення до суду.

Суд критично оцінює надану позивачем накладну про відправлення позовної заяви за допомогою кур`єрської служби «Двадцять п`ять годин», з огляду на таке.

Так, варто зазначити, що за правилами п.1 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, нормативні строки пересилання простої кореспонденції операторами поштового зв`язку (без врахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) : місцевої -Д+2; у межах області та між обласними центрами України -Д+3, пріоритетної -Д+1, де Д -день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкт поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2,3 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

Отже, суд ставить під сумнів той факт, що кур`єр більше тижня доставляв до суду пакет з позовною заявою.

Слід зазначити, що діяльність кур`єрських служб з надання послуг доставки поштових відправлень регулюється Законом України «Про поштовий зв`язок», який визначає правові, соціально-економічні та організаційні основи діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, а також регулює відносини між органами державної влади та органами місцевого самоврядування, операторами поштового зв`язку і користувачами їхніх послуг.

Статтею 1 цього Закону визначено, що оператор поштового зв`язку - суб`єкт господарювання, що здійснює діяльність на території України та у встановленому законодавством порядку надає послуги поштового зв`язку; послуги поштового зв`язку - діяльність оператора поштового зв`язку з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, у тому числі шляхом надання кур`єрських послуг, визначених цим Законом, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, спрямована на задоволення потреб користувачів.

Статтею 15 Законом України «Про поштовий зв`язок» визначено, що оператори поштового зв`язку надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства та можуть провадити іншу господарську діяльність у встановленому законом порядку. Оператор поштового зв`язку для надання послуг поштового зв`язку може залучати мережу філій та/або відділень поштового зв`язку іншого оператора поштового зв`язку на договірній основі.

Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 р. № 270 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2023 р. № 1071), затверджені Правила надання послуг поштового зв`язку, які визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними.

Пунктом 52 Правил встановлено, що поштовий переказ у межах України пересилається лише в національній валюті після внесення відправником суми, призначеної для переказу, в готівковій формі чи шляхом безготівкового розрахунку. Плата за пересилання переказу може стягуватися з відправника, одержувача або третіх осіб відповідно до законодавства згідно з діючими тарифами.

В свою чергу, положеннями п. 62 Правил передбачено, що підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції є: поштові марки, наклеєні на письмову кореспонденцію або нанесені типографським способом на поштові конверти, поштові картки; електронні марки; відбитки державного знака, нанесені маркувальними машинами; відбитки про оплату письмової кореспонденції, нанесені друкарським чи іншим способом; розрахунковий документ про оплату послуги поштового зв`язку.

Суд зауважує, що у наданій накладній відсутній відбиток календарного штампеля, що підтверджує дату відправлення кореспонденції, а фіскальний чек чи інший розрахунковий документ на оплату кур`єрської доставки позивач суду не надав.

Суд зазначає, що в судовій практиці неодноразово встановлювались випадки зловживання сторонами процесу, які додавали до процесуальних документів докази надсилання останніх саме кур`єрською службою доставки ТОВ «Двадцять п`ять годин». Прикладом цього є ухвали Верховного Суду від 15 квітня 2024 року (справа №1522/19501/12), ухвала від 16 травня 2024 року (справа №521/9639/20), ухвала від 04 травня 2023 року (справа №521/9336/21), ухвала від 22 січня 2020 року (справа №815/7/18), ухвала від 10 лютого 2022 року (справа № 420/14069/20), ухвала від 29 липня 2021 року (справа №522/9601/19), ухвала П`ятого адміністративного апеляційного суду від 31.05.2024 року у справі №420/33707/23.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, оскільки позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду із зазначеним позовом, суддя зазначає про необхідність надання заяви про поновлення строку для звернення до суду із зазначеними вимогами та доказів поважності причин його пропуску.

Суддя вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що, відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Як встановлено суддею, позивачем до суду надано копії доданих до позовної заяви документів в одному екземплярі.

Проте, позивачем не додано копії доданих до позовної заяви документів для Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та Державної податкової служби України.

При цьому, позивачем зазначено про наявність електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, а тому позивач не позбавлений можливості здійснити надання таких додатків для відповідачів по справі через електронний кабінет.

Відтак, вказане також є недоліком позовної заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, суддя дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду:

заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважності причин пропуску такого строку з наданням відповідних доказів;

доказів про сплату судового збору у розмірі 184 708,00 грн;

копій доданих до позовної заяви документів для відповідачів.

Керуючись ст.160, 161, 169 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТМАКС» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки та роз`яснити, що у разі не усунення у визначений судом строк недоліків, позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дмитро БАБЕНКО