Справа № 520/3596/25
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

20 травня 2025 р. справа № 520/3596/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 03.10.2024 №2-2030-UA0028556, яким для ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) було визначено суму податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерух майно відмінне від зем ділянки, сплачений фіз особ, які є власн об`єктів житлов нерух» у розмірі 139,03 грн. за 2023 рік.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду у вказаній адміністративній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи у відповідності до п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі, при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 03.10.2024 №2-2030-UA0028556 є таким, що суперечить положенням ПКУ та рішенню органу місцевого самоврядування міста Харкова стосовно встановлення пільг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з огляду на те, що міська рада може встановлювати як зменшені ставки для податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, так і зменшувати базу оподаткування. Крім того, ПКУ визначає верхню межу ставки податку, але не зазначає нижню межу. Відповідно органи місцевого самоврядування можуть встановлювати податкові пільги з такого податку, зокрема й ставку податку у розмірі 0%. В межах підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 ПКУ та статті 30 ПКУ додатком 1 до рішення сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» від 22.02.2017 №542/17 (зі змінами) у пункті 3 встановлено, що ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/квартир незалежно від їх кількості загальною площею до 85 кв.м, що перебувають у власності фізичних осіб, встановлюється у розмірі 0 відсотків. Тобто Харківська міська рада надала населенню м. Харкова пільгу у вигляді встановлення зниженої ставки податку для квартир, що мають площу менше 85 кв.м. Квартира позивача має площу 68,3 кв.м, проте, незважаючи на встановлену Харківською міською радою пільгу, Головне управління Державної податкової служби у Харківській області здійснило нарахування податку на площу квартири, що перевищує встановлену ПКУ площу (60 кв.м.). З огляду на викладене, позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення від 03.10.2024 №2-2030-UA0028556 є протиправним та підлягає скасуванню.

Представник Головного управління ДПС у Харківській області надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що контролюючим органом відповідно до вимог ПК України до об`єкту житлової нерухомості позивача застосовано пільгу у розмірі 60 кв.м та ставку податку 1 відсоток до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування понад розміру встановленої пільги, відповідно до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 №542/17 "Про місцеві податки і збори у місті Харкові" зі змінами та доповненнями, з урахуванням рішення Харківської міської ради Харківської області 29 сесії 8 скликання від 19.08.2024 №633/24 «Про продовження дії пільг з місцевих податків». Застосована ставка податку 1 відсоток від мінімальної заробітної плати, податок нарахований за січень березень 2023 року, ставка податку з 01 квітня 2023 по 31 грудня 2023 встановлено на рівні « 0» відсотків.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що відповідач не враховує, що в межах підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 ПКУ та статті 30 ПКУ додатком 1 до рішення сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» від 22.02.2017 №542/17 (зі змінами) у пункті 3 встановлено, що ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/квартир незалежно від їх кількості загальною площею до 85 кв. м, що перебувають у власності фізичних осіб, встановлюється у розмірі 0 відсотків. Вищезазначений пункт 3 додатку 1 до рішення сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» від 22.02.2017 №542/17 (зі змінами) не змінювався будь-якими рішеннями Харківської міської ради та залишається чинним. Таким чином, відповідач не враховує, що він не застосував всі пільги, що були визначені рішеннями Харківської міської ради. Крім того, на думку позивача, відповідач підтверджує у відзиві вибірковість виконання ним нормативних актів Харківської міської ради, що є чинними, а саме, він підтверджує виконання ним лише рішення Харківської міської ради від 19.08.2024 №633/24, і залишає невиконаним пункт 3 додатку 1 до рішення сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» від 22.02.2017 №542/17. Позиція Відповідача є необґрунтованою у зв`язку із тим, що Головне управління Державної податкової служби у Харківській області зобов`язано повністю, а не вибірково, виконувати рішення місцевих органів влади, якими вони реалізують своє законне право на встановлення пільг зі сплати податків мешканцями відповідної територіальної одиниці. Отже, податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 03.10.2024 №2-2030-UA0028556 є таким, що суперечить положенням ПКУ та рішенню органу місцевого самоврядування міста Харкова стосовно встановлення пільг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач є власником нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, що не заперечується сторонами.

Так, у власності позивача обліковується наступне майно: трикімнатна квартира, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 68,3 кв.м., житловою площею 40,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , спільна сумісна власність, розмір частки 1.

Зазначені відомості вбачаються з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо суб`єкта від 14.10.2024.

Згідно спільної заяви власників квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 01.07.2024, платником податку за даний об`єкт, що перебуває у спільній сумісній власності, є ОСОБА_1 .

22.09.2024 ОСОБА_1 звернулась до ГУ ДПС у Харківській області із заявою про проведення звірки по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

За результатами розгляду вказаної заяви ГУ ДПС у Харківській області винесене рішення від 03.10.2024 №5189/20-40-24-05-02 про внесення змін до відомостей про об`єкти оподаткування та скасування/відкликання податкового повідомлення-рішення, відповідно до якого скасовано/відкликано податкове повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, від 19.06.2024 №1-2030-UA0028556 на суму 417,08 грн.

В автоматичному режимі ОСОБА_1 сформовано нове податкове повідомлення-рішення на сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік, з урахуванням рішення Харківської міської ради «Про продовження дії пільг з місцевих податків» від 19.08.2024 №633/24, а саме: від 03.10.2024 №2-2030-UA0028556 у сумі 139,03 грн., за об`єкт нерухомо майна (квартира), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 68,3 кв.м, форма власності спільна сумісна.

Розрахунок податкового зобов`язання: ((площа - 60 кв.м.) * ставка від мінімальної заробітної плати на 01.01.2023) / 12 * 3 = ((68,3 60) * 1% * 6700) / 12 * 3 = 139,03 гривень, де:

68,3 площа оподатковуваного об`єкту;

60 застосована пільга;

1% ставки мінімальної заробітної плати на 01.01.2023;

6700 мінімальна заробітна плата на 01.01.2023;

12 календарний рік;

3 січень-березень (податок не нараховується за квітень грудень 2023 року відповідно до Рішення 19.08.2024 №635/24).

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням ОСОБА_1 звернулась із скаргою до ДПС України.

Рішенням ДПС України від 22.01.2025 №2098/6/99-00-06-01-02-06 скаргу залишено без розгляду.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 03.10.2024 №2-2030-UA0028556 протиправним, а свої права порушеними, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України).

У відповідності до пункту 1.1 статті 1 ПК України, зазначений кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Відповідно до пп. 4.1.1 п. 4.1 статті 4 ПК України кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу. Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 статті 16 ПК України передбачений обов`язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку та строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 ПК України).

Підстави, порядок обчислення та справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, передбачені статтею 266 ПК України.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України визначено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування, відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України, стали об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх частка.

Підпунктами 266.3.1 та 266.3.2. пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно з підпунктом 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується, зокрема, для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів.

Підпунктом 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 ПК України визначено, що сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Згідно з підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до положень Податкового кодексу України, на підставі ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", керуючись ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", на 11 сесії Харківської міської ради прийнято рішення від 22.02.2017 №542/17 "Про місцеві податки і збори у місті Харкові", яким зокрема, встановлено на території міста Харкова на 2017 рік та наступні роки місцеві податки і збори. Згідно п. 4 рішення №542/17 набирало чинності з 01.03.2017.

Так, додатком 1 рішення від 22.02.2017 №542/17 визначено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м бази оподаткування (п. 1 додатку №1); ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних (крім об`єктів, визначених п. 3) та юридичних осіб, встановлюється у розмірі 1 відсоток (п. 2 додатку №1); ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/квартир незалежно від їх кількості загальною площею до 85 кв. м, що перебувають у власності фізичних осіб, встановлюється у розмірі 0 відсотків (п. 3 додатку №1).

При цьому, у п. 4 рішення Міської ради №542/17 указано, що це рішення набирає чинності з 01.03.2017 та є чинним на день прийняття вказаного рішення.

З матеріалів справи судом встановлено, що у власності позивача перебуває квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа якої складає 68,3 кв.м.

Контролюючим органом було сформовано податкове повідомлення рішення від 19.06.2024 №1-2030-UA0028556 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік на суму 417,08 грн.

Зі змісту відзиву на позовну заяву та доданих до нього документів вбачається, що вказане податкове повідомлення-рішення було самостійно скасовано контролюючим органом в зв`язку з прийняттям Харківською міською радою Харківської області рішення від 19.08.2024 №633/24 «Про продовження дії пільг з місцевих податків».

Судом встановлено, що з метою продовження дії податкових пільг, відповідно до Податкового кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1477 «Про затвердження Порядку та умов надання у 2024 році додаткової дотації з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення повноважень органів місцевого самоврядування на деокупованих, тимчасово окупованих та інших територіях України, що зазнали негативного впливу у зв`язку з повномасштабною збройною агресією російської федерації» (зі змінами), розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.07.2024 №685-р «Про затвердження розподілу обсягу додаткової дотації з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення повноважень органів місцевого самоврядування на деокупованих, тимчасово окупованих та інших територіях України, що зазнали негативного впливу у зв`язку з повномасштабною збройною агресією російської федерації, за II квартал 2024 року», на підставі ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», керуючись ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Харківська міська рада прийняла рішення від 19.08.2024 №633/24 «Про продовження дії пільг з місцевих податків».

Так, відповідно до п. 1.1 вказаного рішення до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 №542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» внесено такі зміни: викладено пункти 7, 8 додатка 1 у такій редакції: за період з 01 квітня 2024 року по 31 грудня 2024 року встановити ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що перебуває у власності юридичних осіб, на рівні 0 відсотків; за період з 01 квітня 2023 року по 31 грудня 2023 року встановити ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що перебуває у власності фізичних осіб, на рівні 0 відсотків.».

Отже, попереднє податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС від 19.06.2024 №1-2030-UA0028556 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік на суму 417,08 грн. було скасовано, тобто відкликано самостійно та винесено нове (спірне) податкове повідомлення рішення від 03.10.2024 №2-2030-UA0028556 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік на суму 139,03 грн., з урахуванням Рішення 29 сесії 8 скликання від 19.08.2024 №633/24 Харківської міської ради «Про продовження дії пільг з місцевих податків».

Нове (спірне) податкове повідомлення рішення від 03.10.2024 №2-2030-UA0028556 також містить розрахунок суми податку, тільки вже за 3 місяці: (площа 60 кв.м.) * ставка від мінімальної заробітної плати на 01.01.2023)/12*3.

Таким чином, контролюючим органом відповідно до об`єкту житлової нерухомості позивача застосовано пільгу у розмірі 60 кв.м.

Суд зазначає, що відповідно до підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

На території міста Харкова на 2017 рік та наступні роки встановлено місцеві податки і збори рішенням Харківської міської ради від 22.02.2017 №542/17 "Про місцеві податки і збори у місті Харкові".

Відповідно до пункту 1 Додатку 1 до рішення від 22.02.2017 №542/17 визначено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м бази оподаткування (п. 1 додатку №1).

Згідно з пунктом 2 Додатку №1 ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних (крім об`єктів, визначених п.3) та юридичних осіб, встановлюється у розмірі 1 відсоток.

Пунктом 3 Додатку 1 встановлено, що ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/квартир незалежно від їх кількості загальною площею до 85 кв. м, що перебувають у власності фізичних осіб, встановлюється у розмірі 0 відсотків.

При цьому, у п. 4 рішення Харківської міської ради від 22.02.2017 №542/17 указано, що це рішення набирає чинності з 01.03.2017.

Таким чином, у силу дії запровадженої Харківською міською радою пільги з квартир площею до 85,00 кв.м. підлягає справлянню податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за ставкою 0% з 01.03.2017.

Як вже було встановлено судом, у власності позивача станом на 2023 рік обліковувався об`єкт житлової нерухомості - квартира загальною площею 68,3 кв.м.

Тобто, площа квартири, належна позивачу, не перевищує 85,0 кв.м.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що контролюючим органом відповідно до вимог ПК України, до об`єктів житлової нерухомості позивача застосовано пільгу щодо зменшення бази оподаткування на 60 кв. м.

Проте, контролюючим органом не враховано пункт 3 Додатку 1 до рішення Харківської міської ради від 22.02.2017 №542/17, яким визначено, що ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/квартир незалежно від їх кількості загальною площею до 85 кв.м, що перебувають у власності фізичних осіб, встановлюється у розмірі 0 відсотків.

Зважаючи на те, що загальна площа квартири позивача, яка стала об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік, становить 68,3 кв.м., то відповідно ставка податку відносно таких квартир, власниками яких є фізичні особи (в даному випадку, позивач) встановлюється в розмірі 0 відсотків.

Будь-яких інших ставок податку у спірний період на об`єкти оподаткування квартир, площею до 85,00 кв.м., не встановлено.

З урахуванням наведеного, у відповідача були відсутні підстави для незастосування пільги з квартири, площею до 85,00 кв.м., яка належна позивачу на праві власності, за ставкою 0% з 01.03.2017.

Суд зазначає, що право позивача на застосування податкової пільги із прийняттям рішення Харківської міської ради від 19.08.2024 № 633/24 «Про продовження дії пільг з місцевих податків», не є обмеженим і позивач має право на податкові пільги з податку на нерухоме майно на умовах, що були визначені у попередньому рішенні від 22.02.2017 №542/17 «Про місцеві податки і збори у м. Харкові».

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що спірне податкове повідомлення-рішення не ґрунтується на вимогам чинного законодавства та є необґрунтованим, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для його скасування.

Вказаний висновок узгоджується із висновками, викладеними у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2024 у справі №520/37039/23.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, на виконання цих вимог відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Водночас докази, подані позивачем, підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, та не були спростовані відповідачем.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат у вигляді судового збору здійснити у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 03.10.2024 №2-2030-UA0028556 про нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік у розмірі 139,03 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Біленський О.О.