Справа № 200/7652/20-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року справа №200/7652/20-а

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Гуревича Родіона Геннадійовича на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року (повне судове рішення складено 23 січня 2025 року) у справі № 200/7652/20-а (суддя в І інстанції Тарасенко І.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити дії щодо нарахування та виплатити пенсії, виплати виниклої заборгованості з пенсії,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2024 року позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про зобов`язання вчинити дії щодо нарахування та виплатити пенсії, виплати виниклої заборгованості з пенсії, задоволено повністю:

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо припинення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.03.2016 по 31.10.2019.

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області провести виплату заборгованості по пенсії ОСОБА_1 , яка виникла з 01.03.2016 по 31.10.2019.

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області провести нарахування та здійснити виплату заборгованості по пенсії ОСОБА_1 з нарахуванням та виплатою компенсації втрати частини страхових виплат у зв`язку з порушенням строків їх виплати із урахуванням компенсації, яка провадиться відповідно до Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 за період з 01.08.2015.

Вказане судове рішення набрало законної сили 25.11.2020.

13.01.2024 адвокат Гуревич Родіон Геннадійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду, в якій просив: стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованість по щомісячним пенсійним виплатам за період з 01.03.2016 по 30.09.2019 в розмірі 248475 (двісті сорок вісім тисяч чотириста сімдесят п`ять) грн 50 коп.

В обґрунтування вищезазначеної заяви, позивач зазначив, що на виконання рішення від 15.09.2020 по справі № 200/7652/20-а, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснило добровільно виплату пенсії в межах стягнення суми пенсії за один місяць у розмірі 8259,50 грн та нарахувало 249565,00 грн заборгованості, що утворилась в результаті не виплати пенсії за період з 01.03.2016 по 30.09.2019.

Отже, зважаючи на тривале (більше 4 років) невиконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі № 200/7652/20-а в частині виплати заборгованості по щомісячним пенсійним виплатам за період з 01.03.2016 року по 30.09.2019 ОСОБА_1 , а також наявність обставин, що істотно ускладнюють його виконання з метою ефективного захисту конституційного права позивача на соціальний захист та належного виконання рішення суду на підставі ч. 3 ст. 383-3 КАС України, представник позивача звернувся із даною заявою про зміну способу та порядку виконання рішення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у задоволенні заяви позивача про зміну способу і порядку виконання рішення суду відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та стягнути з відповідача заборгованість з пенсійних виплат за період з 01.03.2016 по 30.09.2019 в розмірі 248 475 (двісті сорок вісім тисяч чотириста сімдесят п`ять) грн. 50 коп.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає практично ті самі доводи, якими мотивована заява про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви, місцевий суд послався на наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною першою статті 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб та підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з частинами першою та третьою статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення. Підставою для встановлення чи зміни способу чи порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Суд зазначає, що судове рішення, яке набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним). Тобто це рішення не може бути скасоване (змінене) судом, що його прийняв. Основні та додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними. Тому суд, який прийняв рішення, може лише внести до нього виправлення, які не торкаються суті відомостей, що викладені у рішенні.

Аналізуючи положення статті 378 КАС України у системному зв`язку з нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, суд дійшов висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими у даному випадку обґрунтовується необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Суд зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі № 200/7652/20-а було зобов`язано управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області провести нарахування та здійснити виплату заборгованості по пенсії ОСОБА_1 з нарахуванням та виплатою компенсації втрати частини страхових виплат у зв`язку з порушенням строків їх виплати із урахуванням компенсації, яка провадиться відповідно до Закону України від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 за період з 01.08.2015 року.

При ухваленні рішення по суті позовних вимог, розрахунок заборгованості з невиплаченої пенсії не здійснювався, тому зміна способу виконання такого рішення з зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії на стягнення конкретної суми потягне за собою зміну рішення по суті, вихід за межі позовних вимог та вирішення питань, що не були предметом дослідження судом при розгляді справи.

Оскільки у справі, що розглядається, встановлено, що способом відновлення порушеного права позивача судом обрано зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а стягнення конкретних сум невиплаченої пенсії не було предметом позовних вимог та способом відновлення порушених прав, тому суд дійшов висновку про неможливість зміни способу та порядку виконання рішення суду у спосіб, адже запропонований останнім спосіб виконання судового рішення фактично змінює зміст резолютивної частини судового рішення у справі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 24.07.2023 у справі № 420/6671/18

Отже, оскільки зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, а заявник не надав належних та допустимих доказів існування обставин, які унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду, то суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання рішення у справі № 200/7652/20-а, належить відмовити.

Проте, з такими висновками місцевого суду не може погодитись судова колегія апеляційного суду.

Відповідно до частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною 3 статті 378 КАС України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

З аналізу положень частин першої, третьої статті 378 КАС України суд висновує, що безумовною підставою для застосування правил цієї норми є настання обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Протягом двох місяців з дня набрання законної сили судове рішення не виконано.

При цьому посилання місцевого суду на рішення Верховного Суду не є застосовними з огляду на зміни, внесені Законом України від 21.11.2024 № 4094-IX до Кодексу адміністративного судочинства України в частині положень щодо судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Отже, вимоги апеляційної скарги представника позивача стосовно необхідності задоволення клопотання стягувача щодо зміни способу виконання рішення, - є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо суми боргу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено, що Головним управлінням проведено нарахування заборгованості ОСОБА_1 з 01.03.2016 по 31.10.2019 в розмірі 257 824,50 грн.

В листопаді 2020 року пенсійні кошти за період з 01.10.2019 по 31.10.2019 в сумі 8259,50 грн виплачені в частині негайного виконання в межах суми пенсії за один місяць. Головним управлінням проведена виплата заборгованості за рішенням суду ОСОБА_1 у 2022 році - 532,18 грн, у 2023 році 3958,04 грн, у 2024 році 7083,00 грн, яка розрахована автоматизованим способом пропорційно обсягу виділених з державного бюджету коштів та кількості отримувачів, що відповідає вимогам абзацу третього пункту 4 Порядку № 1165. Зазначена сума перерахована на поточний рахунок ОСОБА_1 , відкритий в АТ «Ощадбанк». Таким чином, загальна сума пенсійних виплат за минулий період, які виплачені ОСОБА_1 , складає 11 573,22 грн. Залишок пенсійних виплат за минулий період, нарахованих на виконання рішення суду за позовом ОСОБА_1 складає 237 991,78 грн, а не 248 475,50 грн, як зазначає в апеляційній скарзі представник позивача.

Згідно з положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача Гуревича Родіона Геннадійовича задовольнити.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у справі № 200/7652/20-а скасувати.

Задовольнити клопотання стягувача щодо зміни способу виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року у справі № 200/7652/20-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити дії щодо нарахування та виплатити пенсії, виплати виниклої заборгованості з пенсії шляхом його зміни на: «Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсійних виплат у розмірі 237 991,78 (двісті тридцять сім тисяч дев`ятсот дев`яносто одна) гривня 78 коп.».

Повне судове рішення 20 травня 2025 року.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук