Справа № 560/18667/24
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

20 травня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними, скасування податкових повідомлень-рішень та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 22.08.2024р. №00/21710/0703.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 22.08.2024р. №00/21711/0703.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 22.08.2024р. №00/21714/0703.

4. Зобов`язати Головне управління ДПС у Хмельницькій області здійснити коригування в інформаційній системі органів ДПС даних інтегрованої картки ПП "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807" шляхом виключення зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 430185 грн та скасувати штрафні (фінансові) санкції на суму 43019 грн.

5. Зобов`язати Головне управління ДПС у Хмельницькій області здійснити коригування в інформаційній системі органів ДПС даних інтегрованої картки ПП "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807" шляхом виключення зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 476349 грн.

6. Зобов`язати Головне управління ДПС у Хмельницькій області здійснити коригування в інформаційній системі органів 168 даних інтегрованої картки ПП "Шепетівське бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 410652грн.

7. Зобов`язати Головне управління ДПС у Хмельницькій області здійснити для ПП "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807" бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 1317186 грн (один мільйон триста сімнадцять тисяч сто вісімдесят шість гривень) на рахунок платника у банку.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що під час проведення перевірки перевіряючим посадовим особам відповідача було надано усі необхідні підтверджуючі бухгалтерські первинні документи, інші документи, що підтверджують здійснення господарських операцій. Однак, відповідачем такі докази при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень не було взято до уваги, що, на думку позивача, свідчить про протиправність цих рішень. Враховуючи наведене, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 23.12.2024 суд залишив позовну заяву приватного підприємства "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807" без руху.

Ухвалою від 02.01.2025 суд відкрив провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначив за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників.

Ухвалою від 20.01.2025 суд відмовив у задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Хмельницькій області про розгляд справи №560/18667/24 за правилами загального позовного провадження або в судовому засіданні з викликом сторін.

Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що перевіркою встановлено, що на порушення вимог п.44.1 ст.44, абз. г) п. 198.5 ст.198, абз. «б» п.200.4 ст.200 ПКУ та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 за №159/28289 із змінами і доповненнями ПП "Шепетівське АТП 16807" завищено бюджетне відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1) задекларованого у декларації з ПДВ за травень 2024 року в сумі 430185 гривень. (906534 - 476349).

Це завищення виникло внаслідок встановлення даною перевіркою порушення ПП "Шепетівське АТП 16807" вимог п.44.1 ст.44, абз. г) п. 198.5 ст.198 Податкового кодексу України та, як наслідок, заниження податкових зобов`язань та завищення від`ємного значення за період з 01.05.2023 по 31.05.2024 в загальній сумі 692756 грн., за товарно-матеріальними цінностями (дизпаливо), під час придбання яких суми ПДВ були віднесені до складу податкового кредиту та використання яких в межах господарської діяльності платника податку не підтверджено документально.

Перевіркою також встановлено, що на момент документальної перевірки декларації з ПДВ за травень 2024 року у ПП "Шепетівське АТП 16807" обліковувався податковий борг: ПП "Шепетівське АТП 16807" визначено від`ємне значення вересня 2023 року в сумі 1130236 грн. За результатами перевірки встановлено, що від`ємне значення вересня 2023 року, яке може бути враховане при розрахунку суми бюджетного відшкодування у травні 2024 року становить 476349 грн.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, в порушення абз. «б» п.200.4, п.200.12 ст.200 Податкового кодексу України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 р. за №159/28289 із змінами і доповненнями ПП "Шепетівське АТП 16807" не має права на отримання бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1 декларації) задекларованого у декларації з ПДВ за травень 2024 в сумі 476349 грн.

Перевіркою встановлено, що на порушення на порушення вимог п.44.1 ст.44, п. п. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192, абз. г) п. 198.5 ст.198, п. 199.1, 199.2, ст 199. Податкового кодексу України, пп. 5 п.4 розділу ІV Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289 із змінами і доповненнями ПП «Шепетівський АТП 16807» завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 декларації за травень 2024 року) на загальну суму 410652 грн.

Представник відповідача зазначає, що ні під час перевірки, ні до позову позивачем не додано документів, які б спростовували виявлені перевіркою порушення. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій з доводами відповідача не погоджується та вважає їх необґрунтованими. Зазначає, що відповідно до вимог ст.198 ПК України ним правомірно сформовано податковий кредит з ПДВ за період з 01.07.2023 року по 31.04.2024 року за рахунок придбання дизпалива, яке було використано в його господарській діяльності, що підтверджується наданими під час проведення службовим особам відповідача перевірки, а саме: договором поставки нафтопродуктів №104 від 22.09.2022 року, укладеного приватним підприємством «Шепетівське автотранспортне підприємство 16807» з товариством з обмеженою відповідальністю «ПП ОЙЛ», видатковими накладними, податковими накладними, зареєстрованих в порядку встановленими чинним податковим законодавством, платіжними інструкціями про оплату за дизпаливо, актами списання палива, звітами про фактичне виконання рейсів на міських та приміських маршрутах Шепетівської МТГ, розрахунками компенсаційних витрат по міських маршрутах, дорожніми листами автобусів в міжнародних сполученнях.

Також, позивач звертає увагу на те, що позивачем податковий кредит з ПДВ за вказаний вище період сформований на підставі зареєстрованих належним чином податкових накладних, реєстрація яких не скасована. Вказує, що податкове повідомлення - рішення від 27.03.2024 №, на підставі якого було визначено податкове зобов`язання приватному підприємству «Шепетівське автотранспортне підприємство 16807» було оскаржене ним до суду, тобто було не узгодженим а в подальшому скасоване, що підтверджується рішеннями судів адміністративної юрисдикції від першої до касаційної інстанції у справі №560/10518/24. Враховуючи наведене, просить задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача подала до суду додаткові пояснення, згідно з якими вказує, що посилання позивача на рішення про скасування ППР № у справі №560/10518/24 як підставу того, що у позивача був відсутній податковий борг є безпідставними. Початком судового оскарження ППР № є 30.07.2024 дата ухвали про відкриття провадження у справі №560/10518/24. А отже станом на 29.07.2024 податковий бог не був неузгодженим.

Наголошує, що платіжні інструкції щодо оплати ТОВ «ПП Ойл», документи щодо придбання нафтопродуктів в ТОВ «ПП Ойл» надавалися в ході перевірки, завірені копії містяться в матеріалах справи. Поруч з цим такі документи не спростовують висновків перевірки про нереальний характер господарських операцій ТОВ «ПП Ойл». Водночас дорожні листи автобуса в міжнародному сполученні до перевірки не надавалися. Враховуючи викладене, а також зміст раніше поданих документів, у задоволені позову просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

На підставі наказу Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 18.06.2024 №2569-П, виданого з урахуванням пп.191.1.6 п.191.1 ст.191, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.8 п.78.1, п.78.4 ст.78, з урахуванням пп.69.351 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, зі змінами та доповненнями (далі - ПКУ), проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Шепетівський АТП 16807», щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2024 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 11.06.2024 року № від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

За результатами перевірки складено акт від 29.07.2024 №18106/22-01-07-03/43720494.

Перевіркою встановлено порушення ПП «Шепетівське АТП 16807» вимог:

- п.44.1 ст.44, абз. г) п. 198.5 ст.198, абз. «б» п.200.4 ст.200 ПКУ та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 за №159/28289 із змінами і доповненнями ПП "Шепетівське АТП 16807" завищено бюджетне відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1) задекларованого у декларації з ПДВ за травень 2024 року в сумі 430185 гривень;

- абз. «б» п.200.4, п.200.12 ст.200 Податкового кодексу України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 р. за №159/28289 із змінами і доповненнями ПП "Шепетівське АТП 16807" не має права на отримання бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1 декларації) задекларованого у декларації з ПДВ за травень 2024 в сумі 476349 грн.;

- п.44.1 ст.44, п. п. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192, абз. г) п. 198.5 ст.198, п. 199.1, 199.2, ст. 199. Податкового кодексу України, пп. 5 п.4 розділу IV Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289 із змінами і доповненнями ПП «Шепетівський АТП 16807» завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 декларації за травень 2024 року) на загальну суму 410652 грн.;

- абз. «в» п.200.4, п.200.12 ст.200 Податкового кодексу України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 р. за №159/28289 із змінами і доповненнями ПП "Шепетівське АТП 16807" занижено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 декларації за травень 2024 року) на загальну суму 476349 грн., в частині від`ємного значення з періодом виникнення вересень 2023 року;

- вимог Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289 із змінами і доповненнями ПП "Шепетівське АТП 16807" невірно заповнено додаток 2 «Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» до податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2024 року.

Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області за результатами перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення:

- форми «В1» від 22.08.2024 року №00/21710/0703, яким зменшено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1 декларації) за травень 2024 року в сумі 430185 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 10% - 43019 гривень;

- форми «В3» від 22.08.2024 року №00/21711/0703, яким відмовлено у бюджетному відшкодуванні на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1 декларації) за травень 2024 року в сумі 476349 грн.;

- форми «В4» 22.08.2024 року №00/21714/0703, яким зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) за травень 2024 року на суму 410652 гривень.

Податкові повідомлення-рішення надіслано платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення 23.08.2024 року та отримано адресатом 27.08.2024 року.

Позивач, не погоджуючись із вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

Підпунктом 14.1.36. пункту 14.1. статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до підпунктів16.1.2та 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Своєю чергою, відносини з приводу справляння податку на додану вартість регламентовані, насамперед, приписами розділу V ПК України.

Так, згідно з підпунктом «а» пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Згідно із пунктом 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається, виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення; електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії. До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань. До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Відповідно до пункту 198.1, 198.2 статті ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3 статті ПК України).

Відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно допункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу). У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних. З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996-XIV).

Статтею 1 Закону №996-XIV визначено, що для цілей цього Закону терміни вживаються у такому значенні: бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; економічна вигода - потенційна можливість отримання підприємством грошових коштів від використання активів; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно із частинами першою - другою статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Як убачається із матеріалів справи згідно з поданою ПП "Шепетівське АТП 16807" податковою декларацією за травень 2024 року (податкова декларація з податку на додану вартість № від 11.06.2024 року) та додатками задекларовано суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1) за травень 2024 року у сумі 906534 грн., сформовану за рахунок оплаченого за даними платника суми від`ємного значення, яке виникло у вересні 2023 року 906534 грн.

ПП "Шепетівське АТП 16807" визначено від`ємне значення вересня 2023 року в сумі 1130236 грн. За результатами перевірки встановлено, що від`ємне значення вересня 2023 року, яке може бути враховане при розрахунку суми бюджетного відшкодування в травні 2024 року становить 476349 грн.

Перевіркою встановлено, що на порушення вимог п.44.1 ст.44, абз. г) п. 198.5 ст.198, абз. «б» п.200.4 ст.200 ПКУ та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 за №159/28289 із змінами і доповненнями ПП "Шепетівське АТП 16807" завищено бюджетне відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1) задекларованого у декларації з ПДВ за травень 2024 року в сумі 430185 гривень (906534 - 476349).

Це завищення, на думку відповідача, виникло внаслідок заниження податкових зобов`язань та завищення від`ємного значення за період з 01.05.2023 по 31.05.2024 в загальній сумі 692756 грн., за товарно-матеріальними цінностями (дизпаливо), під час придбання яких суми ПДВ були віднесені до складу податкового кредиту та використання яких в межах господарської діяльності платника податку не підтверджено документально.

Перевіркою встановлено, що ПП «Шепетівський АТП 16807» протягом періоду, який підлягав перевірці здійснювало міжміські перевезення за маршрутами Шепетівка-Славута (рейс 1332) та Шепетівка-Чотирбоки (рейс 1929).

До перевірки надано акти списання товарно-матеріальних цінностей (дизпаливо) на міжміські перевезення за період липень 2023 травень 2024 року.

Підприємством документально підтверджено довжину рейсу та норму витрат пального.

Разом з тим, відповідач наполягає, що позивачем не підтверджено документально використання дизпалива в межах його господарської діяльності.

Суд не погоджується з доводами відповідача з огляду на те, що позивачем під час перевірки посадовим особам контролюючого органу надавалися: договір поставки нафтопродуктів №104 від 22.09.2022 року, укладений приватним підприємством «Шепетівське автотранспортне підприємство 16807» з товариством з обмеженою відповідальністю «ПП ОЙЛ», видаткові накладні, податкові накладні, зареєстровані в установленому законом порядку, платіжні інструкції про оплату за дизпаливо, акти списання палива.

Позивачем в ході розгляду справи для посилення своєї правової позиції також надано Договір №1386 про надання послуг автостанціями ТОВ «Хмельницьктранс» перевізнику від 01.04.2021, звіти про фактичне виконання рейсів на міських та приміських маршрутах Шепетівської МТГ, розрахунки компенсаційних витрат по міських маршрутах, дорожні листи автобусів в міжнародних сполученнях, які суд бере до уваги як додаткові докази.

Слід також вказати, що чинним законодавством не встановлено перелік первинних документів, які оформлюються при здійсненні тих чи інших операцій. А відтак господарська операція може опосередковуватися складенням будь-якого первинного документа, який містить зазначені обов`язкові реквізити та/або відповідає законодавчо установленим вимогам щодо його складення (у разі наявності таких вимог).

З урахуванням викладеного відповідач безпідставно відхилив облікові документи, складені позивачем документи, на підставі яких останнім здійснювався облік та списання палива використаного для господарської діяльності.

В контексті вказаного слід звернути увагу й врахувати, що відповідно до сталої судової практики Верховного Суду (постанови від 16 липня 2019 року у справі № 805/686/17-а, від 12 липня 2019 року у справі № 808/109/18, від 09 липня 2019 року у справі №810/1762/16, які підтримані постановами від 04 липня 2023 року у справі №380/905/21, від 21 лютого 2023 року у справі №804/6618/16, тощо) самостійно наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.

Суд не ставить під сумнів факт придбання палива, так як наведене підтверджується наданими позивачем первинними документами, однак податковий орган зазначає про неможливість підтвердження факту отримання паливно-мастильних матеріалів на АЗС саме від «ПП ОЙЛ» та їх використання в господарській діяльності підприємства.

Відповідно до статті 22, пункту 23.1, пункту 23.2 статті 23 ПК України об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку. Базою оподаткування визнаються конкретні вартісні, фізичні або інші характеристики певного об`єкта оподаткування. База оподаткування - це фізичний, вартісний чи інший характерний вираз об`єкта оподаткування, до якого застосовується податкова ставка і який використовується для визначення розміру податкового зобов`язання. База оподаткування і порядок її визначення встановлюються цим Кодексом для кожного податку окремо.

Згідно з пунктом 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту139.1 статті 139 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Верховний Суд у постановах від 28 квітня 2020 року (справа № 826/15568/16), від 10 квітня 2020 року (справа № 808/954/17), від 06 березня 2020 року (справа №803/13/16) визнав, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності.

Слід зазначити, що постачання ПММ законодавством врегульовано з певними особливостями. Так, згідно з абзацами першим, другим пункту 10 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року №1442 (далі - Правила №1442), розрахунки за продані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з нафтопродуктами споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ за установленою формою на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару. У розрахунковому документі зазначається інформація про форму здійснення розрахунку. Розрахунки за продані нафтопродукти із застосуванням згідно з договорами талонів чи відомостей на відпуск нафтопродуктів здійснюються виключно через установи банків.

Особливості порядку продажу нафтопродуктів за готівку та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) встановлюються інструкцією, яка затверджується спільним наказом Міненерговугілля, Мінекономрозвитку, Мінінфраструктури.

Відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 №281/171/578/155 (далі - Інструкція) відпуск нафтопродуктів через АЗС може здійснюватися за готівку (пункт 10.3.1), за відомостями (за безготівковими розрахунками на підставі договорів між підприємством і споживачем) (пункт 10.3.2), за талонами (пункт 10.3.3), за платіжними картками (пункт 10.3.4).

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 № 1442 затверджено Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами (далі - Правила), які визначають порядок приймання та роздрібної торгівлі бензином, дизельним паливом, скрапленим вуглеводневим газом, гасом, маслами, мастилами (далі - нафтопродукти), розфасованими нафтопродуктами, а також регламентують вимоги стосовно дотримання прав споживачів щодо належної якості нафтопродуктів, безпеки для життя та здоров`я споживачів, навколишнього природного середовища і рівня торговельного обслуговування.

Пунктом 2 Правил установлено, що роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу автозаправних станцій (далі - АЗС), що призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів.

Відповідно до пункту 10 Правил розрахунки за продані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) в установленому законодавством порядку.

Так, у випадку проведення розрахунків за продані нафтопродукти у безготівковій формі, факт фактичного відпуску покупцю ПММ на АЗС може підтверджуватися не лише фіскальним чеком РРО, а й іншими первинними документами (талоном, смарт-карткою, платіжним дорученням, накладною тощо).

Відтак, доводи відповідача про те, що лише фіскальні чеки РРО підтверджують отримання, використання та списання ПММ та є підставою для оприбуткування пального на баланс позивача суд не бере до уваги.

Суд погоджується із доводами позивача про те, що подані для перевірки та до суду первинні документи у своїй сукупності підтверджують факт придбання ПММ у ТОВ «ПП Ойл» та їх отоварення, а відсутність фіскальних чеків РРО сама по собі та за умови наявності інших первинних документів не є перешкодою для оприбуткування пального на баланс підприємства та його списання у зв`язку із використанням у господарській діяльності.

Крім того, жодним нормативно-правовим актом не встановлено заборони суб`єктам господарювання здійснювати оприбуткування та списання ПММ без наявності фіскального чека РРО у випадку їх придбання шляхом проведення розрахунків у безготівковій формі (із застосуванням скретч-карток та талонів) та за наявності інших первинних документів, які підтверджують операції з придбання ПММ та їх використання у господарській діяльності.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що під час судового розгляду виявлені в ході позапланової перевірки контролюючим органом порушення щодо заниження податкових зобов`язань та завищення від`ємного значення за період з 01.05.2023 по 31.05.2024 в загальній сумі 692756 грн., за товарно-матеріальними цінностями (дизпаливо), під час придбання яких суми ПДВ були віднесені до складу податкового кредиту та використання яких в межах господарської діяльності платника податку не підтверджено документально, не знайшли свого підтвердження, оскільки позивач надав первинні документи, які спростовують зазначені порушення.

Таким чином, суд вважає, що надані позивачем первинні документи у повній мірі розкривають зміст господарських операцій у спірний період та реальність здійснення господарської діяльності, в т.ч. фактичне використання дизельного палива. Натомість, відповідачем в акті перевірки не зазначено обставин, які б свідчили про невідповідність господарських операцій, в т.ч щодо купівлі палива та послуг з перевезення, цілям та завданням статутної діяльності позивача, незвичності цих операцій, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю позивача, про не вчинення операцій, про відсутність факту надання послуг.

Стосовно твердження відповідача про наявність у позивача на момент перевірки декларації з ПДВ за травень 2024 року податкового боргу, суд зазначає, що податкове повідомлення - рішення від 27.03.2024 №, на підставі якого було визначено податкове зобов`язання позивача було оскаржене ним до суду у визначений законом строк, тобто було не узгодженим у період, що перевірявся, а в подальшому скасоване, що підтверджується рішеннями суду в адміністративній справі №560/10518/24.

Статтею 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про необґрунтованість висновків податкового органу про заниження позивачем податкових зобов`язань та завищення суми бюджетного відшкодування у спірний період, а тому податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 22.08.2024 №00/21710/0703, від 22.08.2024 №00/21711/0703 та від 22.08.2024 №00/21714/0703 слід визнати протиправними та скасувати.

Стосовно позовних вимог про здійснення коригування в інформаційній системі органів ДПС даних інтегрованої картки ПП "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807" та зобов`язання Головного управління ДПС у Хмельницькій області здійснити для ПП "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807" бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 1317186 грн, суд зазначає таке.

Правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 №5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.03.2021 за №321/35943 (далі Порядок №5).

Відповідно до п.2 розд.І Порядку №5, інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу.

Згідно з пп.1 п.1 розд.ІІ Порядку №5, з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

Відповідно до пп.2 п.13 розд.ІV Порядку №5, інформація щодо початку/продовження та результатів адміністративного або судового оскарження податкового повідомлення-рішення вноситься до інформаційної системи працівником структурного підрозділу територіального органу ДПС, яким податкове повідомлення-рішення було сформовано, на підставі документів, зазначених у розділі VII цього Порядку (заяви - оскарження податкового повідомлення-рішення, ухвали суду про відкриття провадження, рішення про результати розгляду скарги (заяви), рішення суду, прийнятого по суті), протягом трьох днів з дати отримання такого документа.

На підставі інформації про початок/продовження у законодавчо встановлені строки процедури адміністративного оскарження (скарга (заява) платника податків) або про початок/продовження процедури судового оскарження нарахована сума податків вважається неузгодженою, а в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо її виключення.

За результатами адміністративного або судового оскарження:

у разі часткового скасування сум формується нове податкове повідомлення-рішення на суму, що залишилась;

у разі збільшення донарахованої суми формується податкове повідомлення-рішення на суму збільшення без анулювання первинного документа та вручається платнику податків (вноситься дата вручення до інформаційної системи та виконуються процеси, описані у підрозділі 12 цього розділу).

У разі якщо за результатами адміністративного/судового (рішення суду, прийняте по суті) оскарження нарахована сума податку у повному обсязі підтверджується та якщо з урахуванням законодавчо встановлених строків вона вважається узгодженою, то в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо її поновлення.

У разі якщо за результатами судового оскарження нарахована сума у повному обсязі скасовується, то в ІКП відображення облікових показників щодо поновлення такої суми не проводиться.

Таким чином, факт набрання законної сили рішенням суду, яким повністю скасовуються нараховані податковим органом податкові зобов`язання, закріплює статус-кво, за якого в ІКП з початком процедури судового оскарження відображено облікові операції щодо виключення нарахованих сум податків.

Щодо здійснення позивачу сум бюджетного відшкодування суд зазначає, що за змістом п.200.15 ст. 200 ПК контролюючий орган після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Таким чином, Держава в особі відповідних державних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість протягом законодавчо встановленого строку після дня набуття відповідною сумою статусу узгодженої, у спірному випадку після вчинення контролюючим органом дій по внесенню до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника на наступний робочий день після отримання рішення суду апеляційної інстанції, яке набрало законної сили.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 29 лютого 2024 року у справі №380/7564/22, від 06 грудня 2023 року у справі №380/2506/21, від 25 лютого 2020 року у справі №320/6625/18.

Отже, на час задоволення судом позовних вимог у цій частині у відповідача ще не виник обов`язок внести до Реєстру заяв про повернення бюджетного відшкодування податку на додану вартість необхідні дані по заяві позивача про повернення суми бюджетного відшкодування за податковою декларацією з ПДВ за травень 2024 року як такої, що є узгодженою.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в цій частині є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (частини друга статті 77 КАС України). У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до частини першої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За встановлених у справі обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд задовольняє майнові вимоги позивача на суму 1317186 грн, то за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь приватного підприємства "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807" необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору в сумі 19757,79 грн.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов приватного підприємства "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807" задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 22.08.2024 №00/21710/0703, від 22.08.2024 №00/21711/0703 та від 22.08.2024 №00/21714/0703.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь приватного підприємства "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807" витрати зі сплати судового збору в розмірі 19757 (дев`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят сім) грн 79 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Приватне підприємство "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807" (вул. Кринична, буд. 2,м. Шепетівка,Шепетівський р-н, Хмельницька обл.,30405 , код ЄДРПОУ - 43720494)
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя В.К. Блонський