Справа № 640/806/19
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

19 травня 2025 року Справа № 640/806/19 ЗП/280/64/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради про визнання протиправним та скасування висновку від 09.07.2018 №16-1451-В, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач), в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати Висновок Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 09.07.2018 №16-1451-В вих. №5240/0/12-4/27-18 «про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для ведення садівництва на АДРЕСА_1 , садово-дачний кооператив «Орхідея-3»» на звернення сертифікованого інженера-землеупорядника ФОП « ОСОБА_2 » від 02.07.2018 №116-18 зареєстрованого у Департаменті містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 03.07.2018 за вх.№9472/0/9-18;

зобов`язати Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для ведення садівництва на АДРЕСА_1 , садово-дачний кооператив «Орхідея-3» поданий сертифікованим інженером-землеупорядником ФОП « ОСОБА_2 » від 02.07.2018 №116-18 та зареєстрованим у Департаменті містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 03.07.2018 за вх.№9472/0/9-18.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 січня 2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 лютого 2019 року у справі №640/806/19 відкрито провадження в адміністративній справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст.ст. 289-1, 289-4 КАС України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

11 лютого 2025 року матеріали адміністративної справи № 640/806/19 надійшли до Запорізького окружного адміністративного суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2025 зазначену справу передано на розгляд головуючому судді Черновій Ж.М.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року прийнято до провадження адміністративну справу № 640/806/19 (ЗП/280/64/25) та продовжено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.02.2016 позивач звернулась до приймальні Київської міської ради з земельних питань з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки на вул.Дмитрівській, 45 у Дарницькому районі міста Києва, садово-дачний кооператив «Орхідея-3» з цільовим призначенням «для ведення садівництва» площею не більше 0,12 га в порядку статті 118 Земельного кодексу України. До вказаного клопотання позивачем було долучено графічний матеріал з позначенням контуру бажаної до відведення у власність конкретної земельної ділянки «для ведення садівництва», копію паспорта громадянина України та копію реєстраційного номера облікової картки платника податків. По зазначеному клопотанню Київською міською радою на пленарному засіданні сесії міської ради у місячний строк не було прийнято відповідного вмотивованого рішення: ані рішення про надання позивачу дозволу на розроблення відповідного проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, ані рішення про мотивну відмову в наданні такого дозволу. У зв`зяку з цим, позивачем на підставі абз.3 ч.7 ст.118 ЗКУ, було подано до Київської міської ради письмове повідомлення «про виготовлення на підставі ч.7 ст.118 ЗКУ проекту землеустрою щодо відведення гр. ОСОБА_1 земельної ділянки у приватну власність, зазначеної на графічному матеріалі до Клопотання від 10.02.2016 вх.№08/С-1371 без відповідного рішення сесії Київської міської ради». Цим листом-повідомленням було доведено до відома Київській міській раді, що від 10.03.2016 між позивачем та ТОВ «Ліга-Експерт» укладено Договір на виконання проектно-вишукувальних робіт №10 про замовлення послуг з розроблення Проетку землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для ведення садівництва по вул.Дмитрівській, 45 у Дарницькому районі міста Києва, садово-дачний кооператив «Орхідея-3» за принципом «мовчазної згоди» на підставі ч.7 ст.118 ЗКУ. На підставі зазначеного повідомлення Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) було виготовлене завдання на проектування №ЗВП-1518 від 31.03.2016 і передане в роботу ТОВ «Ліга-Експерт». Виготовлений проект землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки для ведення садівництва на АДРЕСА_1 , садово-дачний кооператив «Орхідея-3» разом із заявою від 02.07.2018 подано розробником ФОП ОСОБА_2 на підставі ч.2 ст.186-1 ЗКУ на погодження до Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу КМР. Своїм рішенням у формі Висновку №16-1451-В від 09.07.2018 Департамент містобудування та архітектури Виконавчого органу КМР відмовив позивачу у погодженні даного проекту землеустрою, пославшись на те, що право користування земельною ділянкою садово-дачним кооперативом «Орхідея-3» не зареєстровано, його межі є не визначеними, а тому вказане є підставою для відмови у погодженні позивачу розробленого сертифікованим інженером-землевпорядником ФОП ОСОБА_2 проекту землеустрою. Позивач вважає, що такою відмовою відповідач порушив приписи ст.186-1 ЗКУ та створив фактичні перешкоди у продовженні процесу відведення позивачу у власніть земельної ділянки. Крім того, відмовивши у погодженні розробленого проекту землеустрою, позивач був позбавлений у подальшому можливості подати до КМР даний проект землеустрою на затвердження і подальшу передачу вказаної земельної ділянки у власність позивачу. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Від Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради до суду надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що оскаржуваним Висновком Департаменту №16-1451-В від 09.07.2018 вих. №5240/0/12- 4/27-18 заявнику повідомлено, що відповідно до чинного Генерального плану м. Києва, затвердженого рішенням Київради від 28.03.2002 №370/1804, земельна ділянка за функціональним призначенням належить до території перспективної садибної забудови. Вказана обставина позивачем по суті не заперечується. Згідно роз`яснень, викладених в листі Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.04.2017 №8/14-1-192-17, відведення земельних ділянок для ведення індивідуального садівництва при існуючому на місцевому рівні функціональному призначенні земельних ділянок «садибна забудова» можливе в межах існуючих садових (садівницьких) товариств. Також у вказаному Висновку зазначалось, що право користування земельною ділянкою садово-дачним кооперативом «Орхідея-3» не зареєстровано, відповідно, його межі є невизначеними. Враховуючи зазначені обставини, вказаним Висновком заявнику було повідомлено про невідповідність заявленої ініціативи функціональному призначенню земельної ділянки, визначеному чинною містобудівною документацією (Генеральним планом м. Києва). Відповідно до вимог ч. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент здійснення спірних правовідносин) невідповідність положень проекту землеустрою вимогам містобудівної документації являлась належною підставою для відмови в його погодженні. Також зазначено, що на даний час, за наявною інформацією земельна ділянка за адресою мкр. Осокорки у Дарницькому районі м. Києва, кад. №:96:077:0001 площею 2,0285 га (про яку неодноразово зазначалось в позовній заяві), обліковується за Обслуговуючим кооперативом «Садово-дачний кооператив «Орхідея-3». Згідно з п. 1 рішення Київської міської ради «Про передачу обслуговуючому кооперативу «Садово-дачний кооператив «Орхідея-3» земельних ділянок у мікрорайоні Осокорки Дарницького району м. Києва для ведення колективного садівництва» від 27.02.2020 №228/8398 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок обслуговуючому кооперативу «Садово-дачний кооператив «Орхідея-3» для ведення колективного садівництва у мікрорайоні Осокорки Дарницького району м. Києва. Відповідно до п. 2 зазначеного рішення, ОК «Садово-дачний кооператив «Орхідея-3» у довгострокову оренду на 10 років, серед інших, передано земельну ділянку площею 2,0285 га, кадастровий номер :96:077:0001. Також, зі змісту ухвали Господарського суду міста Києва від 11.08.2021 про закриття провадження у справі №910/263/21 за позовом Обслуговуючого кооперативу «Садово-дачний кооператив «Орхідея-3» до Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича про визнання дій протиправними вбачається, що 18.02.2021 між Київською міською радою в особі Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича та Обслуговуючим кооперативом «Садово-дачний кооператив «Орхідея-3» був укладений договір оренди земельних ділянок, які Київська міська рада передала позивачеві на підставі рішення №228/8398 від 27.02.2020. Вказаний договір засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П. за реєстровим №94. Зазначене підтверджує ту обставину, що право користування вказаною земельною ділянкою Садово-дачним кооперативом «Орхідея-3» на даний час належним чином оформлено, однак воно не було зареєстровано на момент оформлення Висновку Департаменту №16-1451-В від 09.07.2018 вих. №5240/0/12-4/27-18, про що і було в ньому зазначено. Також зазначене спростовує доводи Позивача про нібито скасування державної реєстрації земельних ділянок кооперативу «Орхідея-3». Просить відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом установлені наступні обставини.

З матеріалів адміністративної справи судом установлено, що 10.02.2016 ОСОБА_1 звернулася до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням «для ведення садівництва» площею не більше 0,12 га в порядку статті 118 Земельного кодексу України.

До клопотання позивач додала графічний матеріал з позначенням контуру бажаної до відведення у власність земельної ділянки, а також інші необхідні документи.

У відведений місячний строк рішення за клопотанням відповідачем не прийнято, у зв`язку з чим за принципом мовчазної згоди позивач направила відповідачу повідомлення про укладення Договору на виконання проекту вишукувальних робіт №10 про замовлення послуг з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 . Також було виготовлене завдання на проектування №ЗВП-1518 від 31.03.2016 та передано в роботу ТОВ «Ліга-Експерт».

Виготовлений проект землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки разом із відповідною заявою поданий на погодження відповідачу.

Рішенням у формі висновку №16-1451-В від 09.07.2018 №5240/0/12-4/27-18 Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради відмовив позивачу у погодженні проекту, пославшись на те, що право користування земельною ділянкою садово-дачним кооперативом «Орхідея-3» не зареєстровано, його межі є невизначеними.

Зі змісту оскаржуваного висновку вбачається, що до відповідача надійшло звернення ФОП ОСОБА_2 від 02.07.2018 №116-18 стосовно погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу для ведення садівництва на вул.Дмитрівській, 45 у Дарницькому районі міста Києва, садово-дачний кооператив «Орхідея-3».

Відповідно до Генерального плану міста, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28 березня 2002 року №370/1804, земельна ділянка за функціональним призначенням належить до території перспективної садибної забудови.

На підставі викладеного відповідач дійшов висновку, що заявлена ініціатива не відповідає містобудівній документації за функціональним призначенням.

У листі Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.04.2017 №8/14-1-192-17 зазначено про можливість відведення земельних ділянок для ведення індивідуального садівництва при існуючому на місцевому рівні функціональному призначенні земельних ділянок «садибна забудова» в межах існуючих садових (садівницьких) товариств.

Оскільки право користування земельною ділянкою садово-дачним кооперативом «Орхідея-3» не зареєстровано, - його межі є невизначеними.

З урахуванням викладеного, відповідач не погодив проект землеустрою.

Позивач, не погодившись з висновком Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 09.07.2018 №16-1451-В вих. №5240/0/12-4/27-18 про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва на вул.Дмитрівській, 45 у Дарницькому районі міста Києва, садово-дачний кооператив «Орхідея-3» на звернення сертифікованого інженера-землеупорядника ФОП « ОСОБА_2 » від 02.07.2018 №116-18 зареєстрованого у Департаменті містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 03.07.2018 за вх.№9472/0/9-18, звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до частини другої статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 186-1 ЗК України, органи, зазначені в частинах 1-3 цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Отже, єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою є невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації, посилання на які, у разі висновку про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, є, в силу вимог вказаних норм, обов`язковими.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №820/4149/17 (провадження №11-759апп18).

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі вкладеного суд дійшов висновку, що відповідачем порушено не тільки принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, а і норми статті 186-1 ЗК України, оскільки ним не зазначено у висновку яким саме вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації не відповідають положення проекту землеустрою позивача.

Водночас, такої підстави як «право користування земельною ділянкою садово-дачним кооперативом не зареєстровано, а тому його межі є невизначеними», ЗК України не передбачено.

Окрім того суд зазначає, що надання будь-яким особам дозволів на розроблення відповідних проектів землеустрою є лише первісним етапом процедури відведення земельних ділянок і не означає, що такі проекти землеустрою в наступному будуть затверджені компетентним суб`єктом владних повноважень, а земельні ділянки - передані заявникам (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі №545/808/17).

За таких умов, суд вважає оскаржуваний висновок протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Стосовно заявленої позивачем вимоги про зобов`язання відповідача погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист зокрема шляхом: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Згідно зі статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акту суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому, відповідно до вказаної норми суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин є дискреційними повноваженнями суб`єкта владних повноважень.

Пунктами 1.6, 2.4 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23 червня 2010 року №1380/5, передбачено, що дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акту.

Дискреційні повноваження можуть закріплюватися в нормативно-правових актах, проектах нормативно-правових актів такими способами: 1) за допомогою оціночних понять, наприклад: «за наявності поважних причин орган вправі надати …», «у виключних випадках особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може дозволити…», «рішення може бути прийнято, якщо це не суперечить суспільним інтересам…» тощо; 2) шляхом перерахування видів рішень, що приймаються органом (особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), не вказуючи підстав для прийняття того чи іншого рішення або шляхом часткового визначення таких підстав; 3) шляхом надання права органу (особі, уповноваженій на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) при виявленні певних обставин (настанні конкретних юридичних фактів) приймати чи не приймати управлінське рішення залежно від власної оцінки цих фактів; 4) за допомогою нормативних приписів, що містять лише окремі елементи гіпотези чи диспозиції правової норми, що не дозволяють зробити однозначний висновок про умови застосування нормативного припису або правові наслідки застосування такого припису.

Тобто, дискреційними повноваженнями є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав.

У спірних правовідносинах, у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний до вчинення конкретних дій - розглянути заяву позивача у встановленому законом порядку, а за умови відповідності заяви та доданих до неї документів вимогам законодавства - прийняти рішення про задоволення заяви. Підставою для відмови у задоволенні заяви позивача можуть бути лише визначені законом обставини. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд - розглянути заяву, або ж ні; прийняти рішення про задоволення заяви, або ж рішення про відмову у її задоволенні.

Визначальним є те, що у кожному конкретному випадку звернення особи із заявою, з урахуванням фактичних обставин, згідно із законом існує лише один правомірний варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 20 серпня 2019 року у справі №813/2273/18 та від 29 серпня 2019 року у справі №540/2441/18.

Як вже зазначено вище, відповідно до приписів частини п`ятої статті 186-1 ЗК України органи, зазначені в частинах 1-3 цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Положеннями частини восьмої статті 186-1 ЗК України регламентовано, що у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах 1-3 цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першої-третьої цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунуто недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваний висновок про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не містить вичерпного переліку недоліків проекту землеустрою, так само як і не містить посилання про те, що заявником не усунуто недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Натомість, вказана в оскаржуваному висновку підстава для відмови у погодженні проекту визнана судом такою, що не передбачена нормами законодавства у сфері землеустрою.

За наведених обставин та враховуючи, що вказана відповідачем підстава для відмови у погодженні проекту землеустрою є протиправною, а інших недоліків вказаного проекту відповідачем зазначено не було, суд приходить до висновку, що у такому випадку єдиним правомірним варіантом поведінки суб`єкта владних повноважень - відповідача є прийняття рішення про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу для ведення садівництва на вул.Дмитрівській, 45 у Дарницькому районі міста Києва, садово-дачний кооператив «Орхідея-3», поданий сертифікованим інженером-землевпорядником ФОП « ОСОБА_2 » від 02.07.2018 №116-18 та зареєстрований відповідачем 03.07.2018 за вх.№9472/0/9-18.

Отже, для прийняття відповідачем на користь позивача рішення конкретного змісту виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У свою чергу, суд звертає увагу, що верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Відтак, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід врахувати положення статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (дата ратифікації 17 липня 1997 року, дата набуття чинності 11вересня 1997 року), згідно якої, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Відповідно до статті 2 КАС України у справах щодо оскарження дій суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.132 КАС України).

За подання даного адміністративного позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн, який в силу положень статті 139 КАС України підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача

Також, позивач просить стягнути на її користь понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5 600,00 грн.

Згідно з частинами 2 та 3 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження витрат правничої допомоги адвоката позивачем надано суду копії: договору про надання правової (правничої) допомоги від 10.09.2018 №10/09-6, укладеного між позивачем та адвокатом Калько Дмитром Олексійовичем, ордеру від 10.09.2018 серії КВ №407302, замовлення (додаток № 1 вказаного договору), рахунку №1 від 10.09.2018 до вказаного договору, акту виконаних робіт від 29.08.2018, витягу з книги обліку доходів №1, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ №6075 від 26.04.2018, посвідчення адвоката та витягу з Єдиного реєстру адвокатів України, квитанції від 28.09.2018 про сплату 5 600,00 грн з відповідним призначенням платежу.

Оскільки в матеріалах справи міститься документальне підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу та наявні документи, що підтверджують статус адвоката, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимоги щодо стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, у розмірі 5 600,00 грн.

За таких обставин, судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5600,00 грн та судовий збір в розмірі 768,40 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м.Київ, вул.Хрещатик, буд.32, код ЄДРПОУ 26345558) про визнання протиправним та скасування висновку від 09.07.2018 №16-1451-В, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Висновок Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 09.07.2018 №16-1451-В вих. №5240/0/12-4/27-18 про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення садівництва на АДРЕСА_1 , садово-дачний кооператив «Орхідея-3», на звернення сертифікованого інженера-землеупорядника ФОП « ОСОБА_2 » від 02.07.2018 №116-18 зареєстрованого у Департаменті містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 03.07.2018 за вх.№9472/0/9-18.

Зобов`язати Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення садівництва на АДРЕСА_1 , садово-дачний кооператив «Орхідея-3», поданий сертифікованим інженером-землеупорядником ФОП « ОСОБА_2 » від 02.07.2018 №116-18 та зареєстрованим у Департаменті містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 03.07.2018 за вх.№9472/0/9-18.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 600,00 грн (п`ять тисяч шістсот гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.М. Чернова