Справа № 520/32062/24
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 р. Справа № 520/32062/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2025, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., по справі № 520/32062/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту - ГУ ПФУ в Харківській області, відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 з 88% до 70% грошового забезпечення при поновленні виплати щомісячної доплати до пенсії згідно з постановою КМУ №713 від 14 липня 2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 по справі 520/32942/23;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 88% грошового забезпечення з 01.03.2023 при поновленні виплати щомісячної доплати до пенсії згідно з постановою КМУ №713 від 14 липня 2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 по справі 520/32942/23, без обмеження пенсії максимальним розміром.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про протиправність дій відповідача, які полягають у зменшенні основного розміру його пенсії під час проведення її перерахунку з 01.03.2023 з 88% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, що в свою чергу порушує право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії в повному обсязі, визначеного безпосередньо ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року (далі - Закон № 2262-ХІІ), право на який особа набула на момент виходу на пенсію і розмір якого не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві. У зв`язку з чим, вважає, що внаслідок протиправних дій відповідача щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 , останній з 01.01.2023 отримував пенсію не у повному обсязі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 по справі № 520/32062/24 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 з 88% до 70% грошового забезпечення при поновленні виплати щомісячної доплати до пенсії згідно Постанови КМУ №713 від 14 липня 2021р. «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з урахуванням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2024р. по справі 520/32942/23.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.03.2023р., виходячи з основного розміру 88% грошового забезпечення, який був проведений при поновленні виплати щомісячної доплати до пенсії згідно Постанови КМУ №713 від 14 липня 2021р. «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з урахуванням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2024р. по справі 520/32942/23, без обмеження пенсії максимальним розміром.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 968(дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 по справі № 520/32062/24 та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджує про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача, виходячи з 88% основного розміру грошового забезпечення, оскільки рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 по справі 520/32942/23 на відповідача не було покладено обов`язку щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 у вказаному відсотковому співвідношенні. Крім того, посилаючись на п.2 Прикінцевих положень Закону №3668-VІ, вказує на відсутність підстав для виплати позивачу пенсії, не обмеженої максимальним розміром.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна відповідача не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 по справі 520/32942/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити виплати щомісячної доплати до пенсії згідно Постанови КМУ №713 від 14 липня 2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

З наявної в матеріалах справи довідки про перерахунок пенсії №4158 від 15.11.2023 встановлено, що станом на 01.01.2007 основний розмір пенсії становив 88% грошового забезпечення.

З перерахунків пенсії за період з 01.03.2023 встановлено, що, станом на 01.03.2023, основний розмір пенсії становить 70% грошового забезпечення,

Відповідачем при проведенні перерахунку та виплати пенсії позивачу з 01.01.2023 на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 по справі 520/32942/23 був застосований показник 70% грошового забезпечення.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 по справі 520/32942/23 зазначена дата, з якої здійснюється перерахунок та виплата позивачу пенсії у розмірі 88% (з 01.01.2016), однак не встановлена будь-яка кінцева або гранична дата, до якої діють ці відсотки, що на переконання суду, свідчить про те, що відповідач зобов`язаний виплачувати позивачу пенсію в розмірі 88% грошового забезпечення, незалежно від того, згідно з якою довідкою здійснюється її перерахунок, і що це за перерахунок.

Обираючи належний спосіб захисту порушених прав позивача, суд вважав за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно провести перерахунок пенсії позивача з 01.03.2023, виходячи з 88% грошового забезпечення (з урахуванням висновків суду, викладених у вищезгаданих рішеннях).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Колегією суддів встановлено, що спірні правовідносини виникли внаслідок зменшення відповідачем відсотку грошового забезпечення позивача при проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.03.2023 з 88% до 70% у порівнянні з відсотком грошового забезпечення, яке враховувалося при призначенні пенсії ОСОБА_1 ..

З наявної в матеріалах справи довідки №4158 від 15.11.2023 (а.с. 5) вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Станом на 01.01.2007 основний розмір пенсії ОСОБА_1 становить 88% грошового забезпечення.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до положень статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції на дату призначення пенсії позивачу), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; (Пункт "а" частини першої статті 13 із змінами, внесеними згідно із Законом N 3946-12 від 04.02.94); б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); (Пункт "б" частини першої статті 13 в редакції Закону N 3946-12 від 04.02.94); в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення. (пункт "в" частини першої статті 13 із змінами, внесеними згідно із Законами N 3946-12 від 04.02.94, N 51-IV (51-15) від 04.07.2002).

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів. ( Частина друга статті 13 із змінами, внесеними згідно із Законом N 3946-12 від 04.02.94, в редакції Закону N 103/96-ВР від 25.03.96, із змінами, внесеними згідно із Законом N 51-IV (51-15) від 04.07.2002 - набирає чинності з дня введення в дію Закону України "Про Державний бюджет України на 2003 рік").

З набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного захисту та соціального військовослужбовців» від 04.04.2006 № 3591-IV (далі - Закон № 3591-IV), нова редакція п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ не передбачала вищезазначених 10 або 5-відсоткової доплати особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1 або 2, 3 відповідно.

Перерахунок призначених відповідно до цього Закону пенсій визначений статтею 63 Закону № 2262-ХІІ.

Згідно з частинами 1, 2 та 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України (редакція, чинна на час проведення перерахунку пенсії).

У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

За визначенням, наведеним у пунктах 2, 3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі по тексту Порядок № 45), Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (редакція, чинна на момент перерахунку пенсії позивача).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пунктом 5 Порядку № 45 встановлено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Таким чином, відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону № 2262-ХІІ на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з наведених норм, такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.

Разом з тим відсоткове співвідношення, встановлене статтею 13 Закону № 2262-ХІІ, вже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Вказаний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 10.02.2021 №0940/2217/18 та від 14.03.2023 по справі 300/7785/21.

Наявним в матеріалах справи протоколом перерахунку пенсії за пенсійною справою № 10024188 МВС підтверджено, що Головним управління Пенсійного фонду України у Харківській області на підставі рішення суду здійснено перерахунок пенсії позивачу з 01.03.2023, виходячи з 70 відсотків грошового забезпечення (а.с. 7).

Разом з тим, як зазначалось вище, станом на 01.01.2007 розмір пенсії позивача становив 88% грошового забезпечення, що не заперечується відповідачем та підтверджено матеріалами справи.

Крім того, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 по справі 520/32942/23 (на виконання якого відповідачем було здійснено спірний перерахунок пенсії позивача), зокрема, було зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 у основному розмірі 88% сум грошового забезпечення з 01.01.2016, з урахуванням раніше сплачених сум.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зауважує, що хоча вказаним рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 по справі 520/32942/23 було визначено дату, з якої відповідачу слід здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у розмірі 88% (з 01.01.2016р.), та при цьому не встановлено кінцевої дати здійснення перерахунку пенсії у такому відсотковому розмірі, ГУ ПФУ в Харківській області зобов`язане виплачувати позивачу пенсію в розмірі 88% грошового забезпечення, не обмежуючи, на власний розсуд, період виплати пенсії саме в такому розмірі, без законних на те підстав.

Крім того, висновки суду, викладені в рішенні від 27.06.2024 по справі 520/32942/23 щодо відсоткового розміру пенсії позивача, є обов`язковими для відповідача не лише в межах вказаної справи, але і під час виникнення/існування інших правовідносин, пов`язаних з пенсійним забезпеченням ОСОБА_1 , включаючи подальші перерахунки пенсії. Зважаючи на це, відповідач не має права повторно зменшувати відсотковий розмір пенсії позивача, тобто знову вчиняти ті ж самі дії, які вже були визнані судом протиправними.

Згідно зі статтею 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії позивача з 88% до 70% грошового забезпечення при поновленні виплати щомісячної доплати до пенсії згідно з постановою КМУ №713 від 14 липня 2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 по справі 520/32942/23.

Так, спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Згідно з положеннями Рекомендації Комітету Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради Європи 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Як встановлено судом апеляційної інстанції вище, з 01.03.2023 пенсійний орган зобов`язаний виплачувати позивачу пенсію, не зменшуючи відсоткове значення грошового забезпечення з якого вона обчислюється. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу виплатити пенсію у належному розмірі або відмовити у такій виплаті. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Враховуючи, що під час апеляційного перегляду даної справи підтвердилась тривала виплата відповідачем позивачу пенсії, виходячи з 70% грошового забезпечення, колегія суддів вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача та гарантією того, що спір остаточно буде вирішено, є зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023, виходячи з основного розміру 88% грошового забезпечення, який був проведений при поновленні виплати щомісячної доплати до пенсії згідно з постановою КМУ №713 від 14 липня 2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 по справі 520/32942/23.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності власних дій, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час її апеляційного перегляду не довів належними та допустимими доказами правомірність власних дій, які є предметом оскарження позивачем.

Згідно з частиною 1 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з вищезазначених підстав не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст.243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 по справі № 520/32062/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Я.М. Макаренко Т.С. Перцова